STUDIER ÖVER SALPETEREILDNINGEN I NATURLIGA JORDMÅNER, 327 



bredda. Positiva utslag ha erhållits med prov från Blekinge (Ronneby- 

 trakten, se tab. 2), Halland (kronoparken Tönnersjöheden, svag tendens 

 till råhumusbildning, kronoparken Vallåsen, muUoas i bokskog med rå- 

 humus), Skåne (Kolleberga, se tab. 3), Östergötland (Omberg, se tab. 3). 

 Även denitrifikanter (salpeterförstörande) bakterier förekomma; i GiLTAYS 

 lösning, ympad med jorduppslamning, försvinner ganska snabbt nitrat- 

 reaktionen under gasutveckling (tab. 6.) 



Den kvantitativa salpeterbildningsförmågan har vid försök visat sig 

 kunna vara ganska betydande. Ett prov från en lokal med mycket fat- 

 tig örtvegetation (se sid. 426) bildade under ett försök, som varade tre 

 månader, 38 mg salpeterkväve per kg jord. Under samma tid produ- 

 cerade ett på samma sätt behandlat prov av lerig, med stallgödsel un- 

 der samma år gödslad potatisjord 36,5 mg salpeterkväve per kg jord. 

 I bokmullen omsattes 1,16 % av totalkvävet till salpetersyra, i potatis- 

 jorden 0,73 ?o. Andra försök ha visat en ännu livligare nitrifikation, 

 ehuru man icke kunde iakttaga någon nitratanhopning hos örterna eller 

 gräsen på den undersökta marken (se tab. 7 n:r i, 4 och 6.) 



Weis (1909, sid. 272 — 273) fann vid sina undersökningar ganska be- 

 tydande, men starkt växlande salpetermängder hos danska bokskogsjor- 

 dar. Han undersökte omedelbart efter provens insamlande deras salpeter- 

 halt och fann i en serie i december månad den högsta halten, 16,3 mg 

 salpeterkväve, den lägsta i juni, 1,5 mg. I en annan serie växlade 

 halterna mellan högst 9,4 mg i november månad och lägst o mg 

 i juli månad, allt beräknat per kg jord. Märkligt nog fann han 

 de högsta halterna salpeterkväve under årets kalla månader, november 

 — februari, 'de lägsta under de varma, juni— juli. Möjligen sammanhän- 

 ger detta med vegetationens hastiga upptagande av den i marken bil- 

 dade salpetern, en sak, till vilken jag sedermera återkommer (se sid. 386). 

 I jämförelse med dessa siffror måste begynnelsevärdena i tabellerna över 

 lagringsproven anses som ganska stora. Proven ha dock ej omedelbart 

 efter insamlandet kunnat tagas under behandling utan först efter någon 

 tid. Prov n:r 6, som insamlades den 29 maj, analyserades dock redan 

 den 28 juni, halten salpeterkväve, som då uppgick till 50 mg, var där- 

 för sannolikt redan vid insamlingen rätt betydande. 



Av de av Weis undersökta bokskogarna torde den ena med hän- 

 syn till markflorans beskaffenhet närmast motsvara de beskrivna bestånden 

 vid Skäralid i Skåne (se sid. 425), den andra däremot representerat en 

 ännu örtrikare och frodigare typ. De prov, som närmare analyserats i 

 tab. 7, härstamma däremot från en ganska artfattig typ (se sid. 426). 



Av andra undersökningar förtjänar framhållas, att Frank (1888) om- 

 nämner i samband med sina studier över bokens mykorhiza, att han 



