338 



HENRIK HESSELMAN. 



genom yxan och slättern, kreatursbetet torde vara de förnämsta faktorer, 

 som påverka lövängens fysionomi och floristiska sammansättning. Härtill 

 kommer då den växling, som förorsakas av klimatets oHkhet i skilda delar 

 av landet. Här kan ej vara platsen att ge någon mera uttömmande 

 skildring av lövängarnas växlande sammansättning, i stället meddelas 

 endast några exempel på lövängar av olika karaktär. Bland de analy- 

 serade bestånden finnas exempel såväl på mera slutna lundliknande löv- 

 ängar som på mera öppna, torra och örlbacksartade. Även de mera 

 nordliga och subalpina typerna äro representerade (jmf. även fig. 6 — lo). 



Ur Skogsförsöksanstaltens saml. Foto av T. Lagerberg. 



Fig. 9. Löväng av nordisk karaktär. Ångermanland, Täsjö s:n. Täsjöberget -^j- 19 1 5. 



Detaljbeskrivning s. 439. 

 Laubwiese. Nordischer Typus. Detaillierte Beschreibung S. 439. 



Humusskiktet i lövängarnas mark är i regel utpräglat mullartad, i de 

 mera slutna bestånden ofta mera än i de mer öppna. 



Lövängsväxterna visa sig vanligen nitratfria. Detta gäller även sådana 

 arter, som i andra växtsamhällen ofta visa en stark nitratreaktion, löv- 

 ängsexemplaren kunna trots noggrann analys visa sig vara nitratfria. 

 Ett undantag gör dock i de flesta fall hallon {Rubiis idceus), som då den 

 förekommer i lövängsbuskagen eller i deras kanter ä» starkt nitrathaltig. 

 Vilken betydande skillnad, som kan finnas mellan de mera slutna ädla 

 lövträdsbestånden på fuktigare och de mera torftiga hassellundarna å 

 torrare mark framgår med all önskvärd tydlighet av undersökningarna 



