344 HENRIK HESSELMAN. 



undersökningar från skilda delar av landet, Skåne Hälsingland, Jämtland 

 och Ångermanland. De undersökta lunddälderna visa en rätt stor väx- 

 ling med hänsyn till sin floristiska sammansättning, däldens topografi 

 etc, men många gemensamma karaktärsdrag äro omisskännliga. Till 

 dessa gemensamma karaktärsdrag hör även gräsens och örter- 

 nas betydande nitrathalt, som i regel är störst hos sådana 

 individer, som växa närmast invid det rinnande vattnet. Vissa 

 för lunddälderna utmärkande arter synas höra till vår floras mer utpräglade 

 salpeterväxter, t. ex. gullpudran [Chrysosplenuini alternifoliiim), andra arter, 

 som i andra växtsamhällen vanligen äro nitratfria, äro i lunddälden starkt 

 nitrathaltiga, t. ex. Ranunculus repens, R. acris och R. ficaria, Pninella 

 vulgaris, Actcsa spicata, Fragaria vesca m. fl. Även träd kunna i lund- 

 dälden ge nitratreaktion t. ex. almen {Ulmus montana) och asken (Fraxinus 

 exelsior). 



Alla observationer ge vid handen att det rörliga, syrerika vattnet in- 

 fluerar på växternas nitrathalt. Härom vittnar ju redan den iakttagelsen, 

 att nitrathalten vanligen är störst hos de individ, som växa närmast invid 

 bäcken, men i regel mindre hos dem, som växa ett stycke därifrån. För 

 rinnande eller mera rörligt vatten karaktäristiska arter äro även, när de 

 ej förekomma i lunddälder, ofta starkt nitrathaltiga, t. ex. Cardamine 

 amma, Mentha-zxX.&x, Sium angustifoliu))i, Veronica heccabtmga m. fl. 

 Förut nämndes att Chrysospleniuni alternifoliiim i regel är nitrathaltig, 

 detsamma synes också gälla dess nära släkting C hr. oppositifolinm, som 

 jag i somras (juli 1916) kunde undersöka på ön Anuglen i Bergens skär- 

 gård. F"rodiga, i tidigt fruktstadium befintliga individ nära ett källdrag 

 voro starkt nitrathaltiga, mindre frodiga, längre från det rinnande vattnet 

 växande individ nitratfria. 



Även i själva skogsmarken märkes ofta det rörliga vattnets betydelse 

 härutinnan. Där den mera torra barrskogsmarken avbrytes av ett helt 

 inskränkt, fuktigare parti med rörligt vatten märkes ofta också ett starkt 

 avbrott i vegetationen, ormbunkar ss. PolysticJiiim spinnlosum, Geum 

 rivale och ej sällan hallon uppträda på dyUka platser och bilda ett av- 

 brott i barrskogens triviala marktäcke. Hos hallon och Geum är ofta 

 nitrathalten betydande, medan man varken hos växterna, ej heller i mar- 

 ken i det lilla källsågets omgivning kan finna salpeter. Jag skall seder- 

 mera visa, hurusom även i fjällens allra översta regioner det rinnande 

 kalla vattnet har samma betydelse för växternas nitrathalt och återkom- 

 mer därför längre fram till en diskussion om, hur det rörliga vattnet 

 kan ha en sådan inverkan på vegetationen. 



Humustäcket i lunddälderna har mullkaraktär, huinusen är emellertid 

 ej så blandad med mineraljorden som i verkliga muUtyper. Jorden har 



