STUDIER ÖVER SALPETERBILDNIXGEN 1 NATURLIGA JORDMÅNER. 363 



betydande, i synnerhet visar sig Saxifraga stellaris vara en växt, som 

 uppsamlar mycket rikligt med nitrat ; ett snitt genom bladrosettens stam- 

 del färgar oftast några droppar difenylamin + konc. svavelsyra djupt 

 mörkblåa. Även marken i de örtrika videsnåren är salpeterbildande (se 

 sid. 483 och tab. 7 n:o 5g). 



Vid Finse i Hardanger i Norge hade jag under förra sommarens na- 

 turforskarmöte tillfälle att under några timmar studera växternas nitrat- 

 halt inom ett utpräglat högfjällsområde. Undersökningarna kunde, som 

 naturligt är, ej bli särdeles omfattande, men då iakttagelserna i hög grad 



V^-.* 





'ÄW i 



-^"^ ..•*■ 



Foto av G. Samuelsson. 

 Fig. 21. Ang i högfjällen. Norge. Hardanger. Finse. Xordnuten c:a 1365 m. ^*/^ 1915. 



Geranium silvaticum, Cirsium heterophyllum, Atigelica archangelica. 



Hochalpine Wiese. 



äro ägnade att belysa de villkor, under vilka växterna erhåjla salpeter, må 

 de här meddelas. Vegetationen kring Finse har helt nyligen ingående 

 skildrats av G. Samuelsson (19 i 6), till vilkens arbete intresserade hän- 

 visas. Samuelsson urskiljer på fastmark tvenne serier växtsamhällen, 

 hedar och ängar, av vilken senare flera olika typer förekomma. Några 

 av dessa ängstyper utvecklas på mark med rörligt, genomsilande vatten, 

 såsom t. ex. en ängstyp med tämligen högvuxna örter, bland dem den 

 ståtliga A^igelica archayigelica (se fig. 21). Ett växsamhälle av detta 

 slag anträffades av mig nedanför en brant, som hölls fuktig av fram- 



