STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORD>L\NER. 



Ö"5 



Nedanför de smältande, långt fram på sommaren kvarliggande snö- 

 drivorna finner man i högfjällen en serie karaktäristiska växtsamhällen, 

 som ha det rinnande kalla vattnet att tacka för sin särprägel. Det 

 utmärkande för dem är, att marken täckes av en tät och tämligen yppigt 

 utvecklad mossmatta, i vilka några för dylika platser karaktäristiska 

 gräs och örter ha sitt rotfäste. Enligt SAMUELSSON, som urskiljer ett 

 par typer, bildas mossmattorna huvudsakligen av Grhmnia-, Philonoiis-, 

 och Poh/ia-zrter, även Amblystegia förekomma. Mossmattorna äro alldeles 



Foto G. Samuelsson. 

 Fig. 23. Källdrag med mossmatta av Pohlia albicans med Arabis alpina v. glabrata. 

 Norge. Hardangen. Lilla Finsenut c:a 1,400 m. ^^s *9^5- 



Quellenabfluss mit Pohlia albicai:s und Arabis alpina v. glabrata. 



genomdränkta av det ofta friskt framspolande kall- eller smältvattnet, hvars 

 temperatur föga torde överskrida 0° (jfr även fig. 23 o. 24). Följande, för 

 dylika platser karaktäristiska växter undersöktes, nämligen Arabis alpiiia 

 v. glabrata, Catabrosa algida, Carex rigida, Poa alpina, Phlcuin alpinwn, 

 Cerastiiun Irigynum, Saxifraga stellaris, S. rivularis och Sagi^ia intermedia. 

 Samtliga dessa arter, med undantag av den sistnämnda, visade 

 sig innehålla mycket salpeter. 



Undersökningarna å högfjällen vid Finse ha sålunda tydligt och klart 

 givit vid handen, att även i utpräglat högalpina områden det 

 rinnande, rörliga vattnet medför hos växterna en högst bety- 



