STUDIER ÖVKR SALPETERniLOXIXGEN I NATURLIGA JORDMANER. 373 



våra skogar, det må nu ha en mera lucker gynnsam struktur eller vara 

 mera segt, torvartat. När denna humus blandas in med mineraljorden, 

 såsom i grustagens släntor, i kanterna av vägar etc, inträffar i detta hän- 

 seende en radikal omvälvning. Kvävet omsattes till salpeter, och denna 

 kommer, som undersökningarna å växterna nogsamt ge vid handen, i 

 stor omfattning växtvärlden till godo (se även tab. 7 n:r 26, 36, 37). Det 

 kolonistsamhälle, som först bildas, utgöres därför av en utpräglad sal- 

 peterflora. Vad som härvidlag är av ett visst intresse är, att det tycks 

 vara någorlunda likgiltigt, varifrån det inblandade humustäcket härstam- 

 mar. Effekten blir ungefär den samma, vare sig humusen härstammar 

 från en granskog, en tallhed eller en torvmark. 



Emellertid är det icke alltid så lätt att säga, varifrån kvävet i marken 

 härstammar. Ibland finner man en liknande vegetation å grusmark, utan 

 att man kan spåra någon humusinblandning. Salpeterbakterierna kunna 

 visserligen reda sig utan organiska föreningar, de få, som förut omtalats, 

 energi för kolsyrans assimilation genom oxidation av ammoniak eller 

 nitrat. Men varifrån kommer ammoniaken.^ Det sannolikaste härvidlag är 

 väl, att den kommer från luften (se sid. 314). När växtvärlden nått en viss 

 utveckling, så att marken erhållit ett litet skikt av mossor eller alger, kan 

 man emellertid väl förstå hela förloppet. Mossorna och algerna alstra 

 vid assimilationsprocessen kolhydrater, som vid dessa växters död kunna 

 komma markbakterierna till godo, av vilka vissa arter assimilera luftens 

 fria kväve, i det att de använda kolhydraterna som näringskälla. Det 

 invunna kvävet kan sedan så småningom överföras i salpeter. Det skulle 

 säkert vara en ganska intressant uppgift att med hänsyn till kvävehus 

 hållningen ingående studera vegetationsutvecklingen å ren mineraljord. 



Undersökningarna över den koloniartade vegetationen å blottad mine- 

 raljord kunna lämpligen sammanfattas pä följande sätt. Den koloni- 

 artade vegetationen å blottad mineraljord består av utpräglat 

 nitratofila arter, som anhopa salpeter i sina vävnader. Många 

 gånger härstammar den nitrificerade ammoniaken från icke 

 nitrificerande råhumus eller torv, som kommit att inblandas 

 med gruset. A mera ren mineraljord bör man tänka på kväve- 

 samlande organismer, som leva pä kolhydrater, bildade av 

 mossor och alger. Den första oxiderbara ammoniaken här- 

 stammar väl dock på dylika platser från luften. 



Havsstrands vegation. 



(Detaljundersökningar se sid. 4S8). 



Havsstränderna undergå ofta en naturlig gödsling genom att vågorna 

 kasta upp tång och andra, i vattnet levande växter, som där så små- 



