396 ■ HENRIK HKSSRLMAN. 



samhällen, xerofila örter och gräs, där nitratbildningen är fullständigt 

 undertryckt, få vi en vegetation av ris jämte ett mindre antal örter och 

 vissa för dylik mark karaktäristiska mossor, nämligen de vanliga barr- 

 skogsmossorna. Då nitrifikationen, som jag nedan kommer att visa, reg- 

 leras av de markbildande processerna, komma dessa att få ett avgörande 

 inflytande på de olika växtsamhällenas uppträdande och fördelning. Ett 

 studium av dessa, för vilket vårt land erbjuder alldeles särskilda förut- 

 sättningar, kan därför närmare belysa lagarna för växtsamhällenas eller 

 skogstypernas fördelning och utvecklingsförlopp. Vi övergå därför till en 

 närmare undersökning av dessa faktorer. 



Kap. X. De markbildande faktorernas betydelse för salpeter- 

 bildningen i vårt lands naturliga jordmåner. 



Den moderna jordmånsforskningen har funnit, att klimatet intager ett 

 synnerligen framstående rum bland de markbildande faktorerna. Där 

 klimatet i ena eller andra riktningen är starkt utpräglat t. ex. mycket 

 vått eller mycket torrt, kommer denna faktor att dominera. Stora land- 

 områden få under sådana förhållanden en ganska likformig jordmån, 

 även om berggrunden företer väsentliga växlingar. Exempel härpå fin- 

 ner man t. ex. i södra Rysslands stäpper, där den svarta jorden, rys- 

 sarnas tschernosem, härskar inom vida områden, eller inom tropikerna, 

 där lateriten, en roströd jordart, kan ge sin prägel åt vidsträckta land- 

 områden. Orsaken till ätt dessa trakter utmärkas av var för sig syn- 

 nerligen karaktäristiska jordarter ligger i deras utpräglade klimat. Stäpp- 

 klimatet utmärkes av kalla och vanligen snörika vintrar, men varma och 

 torra somrar. Lateritområdena inom tropikerna åter karaktäriseras av 

 en året om hög temperatur, som förlänar den fallande nederbörden en 

 särdeles kraftig inverkan på mineralens vittring. 



Klimatets roll vid markbildningen bestämmes väsentligen av tvenne 

 faktorer, nämligen temperaturen och nederbörden eller rättare sagt för- 

 hållandet mellan nederbörd och avdunstning. Temperaturen har så till 

 vida en mera direkt betydelse, i det att den påverkar de kemiska vitt- 

 ringsfaktorerna, bl. a. stiger vattnets inflytande på mineralens vittring 

 mycket starkt med temperaturen, liksom också alla kemiska processer 

 förlöpa hastigare vid högre än vid lägre temperatur. Men av nästan 

 större betydelse än temperaturen är förhållandet mellan nederbörd och 

 avdunstning. I detta avseende brukar man skilja mellan två slags klimat, 

 humida och arida. I de förra, de fuktiga klimaten, är nederbörden 

 större än avdunstningen. Marken mottar mer vatten än den avger till 

 luften, överskottet sjunker ned och medför en del av de lösliga vittrings- 

 produkterna, vilka sålunda bortföras med grundvattnet och dess synliga 



