STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMÅNER. 409 



podsolering, medan förhållandena i barrskogen understödja samma process. 

 I ekskogarna vid Djursholm t. ex. finns en antydan till blekjord, en 

 podsolering äger rum, men den är tydligen mindre utpräglad än i barr- 

 skogarna i samma trakt och genom maskars och insekters verksamhet 

 bildas en utpräglad mull. Mullälskande och nitratofila växter kunna 

 därför förekomma på en mark, som ej genom topografien är särskilt gyn- 

 nad genom elektrolyttillförsel. De komma emellertid att företrädesvis 

 förekomma på sådana marker, som genom sin mekaniska eller geologiska 

 beskaffenhet äro mindre benägna för urtvättning, t. ex. lermarker eller 

 leriga moräner, medan pä de lättare podsolerade markerna råhumus med 

 dess karaktäristiska flora blir mer eller mindre dominerande. 



Även i barrskogarnas marktäcke visar sig på samma sätt underlagets 

 inflytande. I de meromnämnda barrskogarna i Jönåkers häradsallmänning 

 finns på rullstensåsar och moräner en ganska utpräglad podsolprofil och 

 markbetäckningen i dessa skogar utgöres som vanligt av mossor och 

 bärris. Humustäcket är rent ytligt, kvävet omsattes ej till salpetersyra. 

 På lermark anträftades den närmare skildrade örtrika granskogen (se 

 sid. 460). Urtvättningen i ytlagren är här mindre fullständig, humus- 

 täcket utsattes under sin bildning mera för elektrolyters påverkan och 

 blir muUartat. Ehuru humusen är av sur reaktion, omsättas kvävet till 

 salpetersyra. 



Med den betydelse, som jag vill tillskriva elektrolyters inverkan på 

 humusämnena för kvävets nitrifikation, blir det också förklarligt, varför 

 just i växtsamhällen på klippor en nitrifikation så lätt äger rum". Vi 

 kunna i dessa formationer finna salpeterbildning icke blott i de klipp- 

 växtsamhällen, som höra till lövskogarnas formationsserie, utan det är ej 

 ovanligt att finna en livlig salpeterbildning även under ett rent renlavs- 

 täcke. I dessa samhällen kunna därför nitratofila växter uppträda, t. ex. 

 Rubus idcEus, som på dylika platser alltid visat mycket kraftig nitrat- 

 reaktion. Urtvättningen i dessa klippskrevor kan nog aldrig bli så full- 

 ständig som i annan, mera genomsläppande mark, och med regnvattnet 

 nedföras i springorna grus och andra vittringsprodukter från den mer 

 blottlagda hällen. 



Även den nitrifikation, som hittills iakttagits i kärrformationer, kan ses 

 under samma synvinkel. Dessa kärr ha samtliga förekommit på lokaler 

 med tillrinnande, mera livligt, rörUgt vatten. Vad särskilt kärren å krpk. 

 Vallåsen å Hallandsås beträffar (se sid. 475), hava dessa tidvis ett så lågt 

 vattenstånd, att den för nitrifikationen nödvändiga luften lätt får tillträde. 

 Mossarna åter, som äro uppkomna på mark med mera mineralfattigt 

 vatten, sakna så vitt man vet, nitrifikation. Fördelningen av kärr och 

 mossar är många gånger mycket skarp och instruktiv. Särskilt lärorika 



2 o. Meddel. från Statens Skogsförsoksanstalt. 



