STUDIKK OVKR SAhPETKRlULDXIXGKX 1 NA lUKI.K ;A JORD.MANEK. 41I 



ädla lövträd bildas brunjordar, framförallt pä kalkrik mark. I brunjor- 

 darna utbildas ett mullartat, nitrificerande humustäcke. Kalken har över 

 hela landet en benägenhet att framkalla en dylik marktyp, men dess roll 

 härvidlag motverkas till en viss grad av klimatet, som ju längre mot 

 norr man kommer, allt mer befordrar dess uttvättning. På plana kalk- 

 marker i Jämtland finner man därför samma skogstyper och samma mark- 

 betäckning som i de mera kalkfattiga områdena av Norrland. Kalkens 

 roll för vegetationen visar sig dock överallt på de platser, dit den vandrar, 

 och den framkallar därför i sluttningar en annan marktyp, ofta en ren 

 brunj ordstyp med en helt avvikande vegetation. På dessa sluttningar 

 finner man nitrificerande humusformer, medan sådana saknas på de plana 

 markerna. 



En liknande inverkan som kalken ha andra elektrolyter på humus- 

 kvävets nitrifikation. På sluttningar, som erhålla ett mera rikt tillflöde 

 av elektrolythaltigt vatten, bildas nitrificerande humusformer. Ett sär- 

 skilt exempel på det elektrolythaltiga vattnets inverkan på kvävets nitri- 

 fikation ha vi i lunddälderna, där marken och framförallt humustäcket 

 omspolas av friskt, syrehaltigt, elektolytförande vatten. Under stark till- 

 försel av elektrolyter, framförallt kalksalter, kan även i den sura kärr- 

 jorden en nitrifikation äga rum. Växttäcket utgöres då av gräs och örter. 



En annan faktor, som till en viss grad motverkar markens podsolering 

 och uppkomsten av sura råhumusformer, är en lövträdsvegetation. Den 

 mera rika och frodiga ört- och gräsmattan gynnar de övre markskiktens 

 avdunstning och understödjer en elektrolytvandring, om ock svag, mot 

 markytan. Löv- och det övriga växtavfallet befordra ett rikt maskliv i 

 jorden, som sörjer för humusämnenas omblandning med mineraljorden, 

 varigenom nitrificerbara humusformer bildas. Dessa lövskogsformationer, 

 liksom också de örtrika björkängarna, gynnas i sitt uppträdande av en 

 kalkhaltig eller i övrigt näringsrik jordmän, alltså av en sådan, som på 

 grund av sin kemiska eller fysikaliska beskaftenhet är mindre benägen 

 för podsoleringen. De gynnas ock i sitt uppträdande av ett milt, fram- 

 förallt frostfritt lokalklimat. 



Kap. XI. Några karaktärer hos salpeterbildande och icke sal- 

 peterbildande jord. 



Den föregående framställningen har visat, hurusom uppkomsten av 

 salpeterbildande och icke salpeterbildande jordmåner på det närmaste 

 sammanhänger med hela markbildningsprocessen i vårt land. Där humus- 

 bildningen försiggår under inverkan av elektrolyter, uppstå nitrificerande 

 humusformer, där humusen bildas under förhållanden, som kraftigt be- 



