42 2 HENklK. HESSELMAN. 



av utpräglat nitratofila växtformer, som upp hopa salpeter i 

 sina vävnader. I klippsamhällen sker ofta en nitrifikation, li- 

 kaledes i tor\'marker med starkt rörligt vatten. I utdikade 

 torvmarker inträder ofta en livlig salpeterbildning. 



I mossrika och lavrika barrskogssamhällen omföres ej kvävet 

 till nitrat. Nedbrytningen av de organiska kväveföreningarna 

 stannar vid bildningen av ammoniak. Även i de mest växt- 

 kraftiga, mossrika barrblandsbestånden iakttages ej eller också 

 en ytterligt svag nitrifikation. 



De nitrificerande jordarna ha ofta sur reaktion. De kunna 

 ofta endast långsamt nitrificera en ammoniumsulfatlösning av 

 för nitrifikation lämplig sammansättning, ehuru de vid lagring 

 kunna bilda betydande mängder salpeterkväve. De äga van- 

 ligen en mera kväverik humus än de icke nitrificerande jor- 

 darna, visa vanligen större ammoniakavspaltningsförmåga. De- 

 nitrifikanter äro allmänt utbredda. 



Nitrificerande, naturliga jordar kunna vid lagring bilda lika 

 stora eller större mängder salpeterkväve än ordinär åkerjord. 



Nitrifikationen influeras mycket starkt av de jordmånsbil- 

 dande processerna, sålunda också av klimatet. Då nitrifika- 

 tionen har ett stort inflytande på växtsamhällets sammansätt- 

 ning, komma de jordmånsbildande faktorera att få ett viktigt 

 och i många fall avgörande inflytande på växtsamhällenas upp- 

 trädande och fördelning. 



Markens kalkhalt befordrar nitrifikationen. I norra Sveriges 

 starkt humida klimat visar sig emellertid kalkens inverkan 

 på vegetationen ofta icke där den anstår, men väl där dit 

 den föres av vattnet. 



Samtliga skogsträd förete större växtlighet på mark, där 

 kvävet nitrificeras, än på sådan, där det icke nitrificeras. 



Det finnes utsikter till att genom en ordnad beståndsskötsel 

 framkalla salpeterbildning även i en sådan mark, där denna 

 process eljes ej skulle inträda. Härigenom bör produktionen 

 väsentligen kunna höjas. 



Även på mark, där salpeter ej bildas, kunna vi erhålla mycket 

 vackra produktionsresultat med tall och gran. Dessa barrträds 

 tillväxt synes då vara beroende av den livlighet, varmed am- 

 moniak avspjälkas ur humustäckets organiska kväveföreningar. 

 Även i detta fall har med all sannolikhet vår beståndsskötsel 

 ett inflytande på de i marken försiggående processerna. 



