STUDIER ÖVER SAI.PETERBILPXIXC.EX I XAILRLUIA JORDMAXER. 449 



men mera fläckvis, Aspleuium filix femiiia och Stnithiopteris germanica, av vilka 

 den senare här och där bildar smärre, nästan rena facies. Nära bäckkanten 

 frodas ock Polystichnm spinulosiun *dilatatum, vilken dock även förekommer 

 längre in. Till bäckkanterna höra ock Spinva ulmaria och Crcpis paliidosa. 

 Smärre holmar i bäcken täckas stundom nästan helt av Anemone nemorosa, 

 andra åter av ormbunkar i förening med hallon. 



I nedre delen av lunddälden förekomma i bottentäcket en del Sphagnum- 

 tuvor, såsom Sph. squarrosum och Sph. nisxoicii. I denna del förekommer också 

 Carex loliacea. 



Mossvegetationen i den skarpare sluttande delen av lunddälden är ganska 

 rik och av utpräglad muUkaraktär, karaktäriserad av bl. a. Climacium den- 

 droides, Hy/ocomium squarrostim och triqtietrum, Catharinea iindulata, As/ro- 

 p/iv/Ziiffi-arter etc. 



Lunddälden är på båda sidor omgiven av vacker, starkt växtlig granskog 

 av mossrik typ. Från granskogen intränga i lunddäldens kanter en del ris- 

 växter, SS. l^accinium vit Is idcca. Mvrtillus nigra, Linm^a horealis, Lvcopodium 

 amwtiian samt Pyrola uniflorn, vilken senare synes mera höra tillsammans med 

 lunddälden. 



Träden inom lunddälden visa en ovanlig växtlighet. Björkarna nå en bety- 

 dande höjd, 25 å 30 m., även gråalen når en för detta träd ovanlig höjd. 

 Granen växer särdeles snabbt, vilket bl. a. framgår av dess jämna släta bark. 



Endast inom lunddäldens översta, frostfria del förekomma de mera värme- 

 fordrande, sydskandinaviska arterna Ti/ia cordain, Lonicera xvlosteiim, Ribes 

 a/plnutn och Mburuum opnlus. 



Lunddälden å Alvåsen har, såsom det framgår av gjorda ståndortsanteck- 

 ningar, en rikare och frodigare vegetation än den å Gryttjesbergen, vilket väl 

 närmast torde böra sättas i samband med den rikligare vattentillgången. 



Vegetationen genomgår sannolikt tidvis rätt stora förändringar. Bäcken 

 dämmes upp av nedfallande trädstammar och annat bråte, varigenom vattnet 

 tvingas att taga andra vägar. Bredvid bäcken finnes en rätt djupt nerskuren, 

 men torr ravin, sannolikt uppgrävd av bäcken, men nu intagen av mera nor- 

 mal barrskogsvegetation. 



Undersökning av växternas nitralhalt. 



Samtliga undersökta individ visa mer eller mindre kraftig nitrat- 

 reaktion : 



Lactuca muralis, Rubus idi/'us (några tå individ bland ett stort antal under- 

 sökta utan salpeter), Geum rivale. Spinva ulma7-ia, Activa spicata, Asple- 

 nium filix Jemina, Hieracinm cfr. sihaticuni, Viola riviniana och palustris, 

 Veronica offirinalis, V. serpvlUfolia, Chrysosplenium alternifolium^ Prtniella 

 vulgaris, Trientalis eiiropcea, Ranunculus repens, R. acris, Alchemilla vulgaris, 

 Tri/icum caninnm, Melica mitans, Pon 7iemoralis, Carex digitala. 



Några av de undersökta individen visa mer eller mindre stark 

 reaktion: 



Gerantum sikaticum, Mulgcdium alpinum, Cinna pendula^ Polypodium phegop- 

 teris, Circcea alpina, Fragaria vesca, Epilobium angustifolium, Solidago virgaurea, 

 Polystichnm spinulosum *dilatatiim. 



