45 o HENRIK HESSELMAN. 



Intet av de undersökta individen ger nitratreaktion: 



Anemone hepalica. A. nemorosa^ Valeriana excelsa, Sh~uthiopteris germantca, 

 Polvpodium dwopteris, Crepis paludosa, Rtibtis saxatilis, Majanthemum bi- 

 foliurn, Paris qnadrifolia, Viola mirabilis^ Hieracium sp., Milium effusum, 

 Prunus padus, Salix nigricans. 



Inom det förut omnämnda raspartiet ge växterna i regel en mycket stark 

 nitratreaktion, nämligen: 



Rubus idieiis, Epilobium angiistifolium, Urlica dioica, Lactiica muralis, Chrvso- 

 spleniiiin allerni/olium, Crepis paludosa, Asplenium filix fetnina. 



Ingen reaktion: 

 Equisetutn silvaticum. 



Nitratreaktionen är sålunda hos ett mycket stort antal arter särdeles kraftig. 

 Framförallt är detta fallet hos sådana individ, som växa invid bäckkanten eller 

 på av bäckvattnet överspolad mark. På sådana platser visa även sådana 

 växter som Rauiinculus acris och R. repens stark reaktion, ehuru de på flertalet 

 andra växtplatser ej visa någon nitratreaktion. 



Bakterieundersökning. Jordprov nitrifiera endast mycket långsamt eller 

 ock ej alls en ammoniumsulfatlösning. 



Lagringsprov. Ej utförda. 



Jordmånsbeskrivning. Utmed bäckkanterna förekommer under mosstäcket 

 ett 3 — 4 cm mäktigt, luckert humustäcke av mullartad beskaffenhet. Gränsen 

 mellan mineraljord och humustäcke ganska skarp. De större stenarna närmast 

 humustäcket visa ej några vittringsytor såsom under råhumus. Under humus- 

 täcket en svag antydan till blekjord, därunder mullblandat grus. I friskt till- 

 stånd färgar jorden blått lackmuspapper rött. 



På smärre holmar kan humustäcket bli vida mäktigare, 28 ä 30 cm. 

 Luckert, men föga sandblandat. 



Metmaskar förekomma men synas spela en mera underordnad roll för 

 jordens struktur. 



Lunddäld. Hälsingland. Delsbo sn. Gryttjesberget. Lunddäld kring en 

 bäck, som rinner nedför det starkt sluttande, åt söder exponerade berget. 

 Bäcken vid undersökningstillfället uttorkad med undantag av den allra översta 

 delen, som ännu är vattenförande. 



Ståndortsanteckning och undersökning av växternas salpeterhalt utförda den 



7/7 1915- 



Ståndortsanteckning. 



Träd och högre buskar r. 



Alnus iticaua r. Prunus padus str. 



Betula odorata r. Salix caprea spr. 



» verrucosa spr. » tiigricans str. 



Picea abies str., huvudsakligen i Sorbus aucuparia str. 



lunddäldens kanter. Ulmus montana e., i övre delen. 

 Populus tremula spr. 



