9 
staa den af Heer i de grønlandske Kridtlag paaviste Sequoia- 
Art nær. 
Under Diskussionen bemærkede Docent Kiærskou, at han 
fandt, at Palæontologerne altfor lidet ved Bestemmelsen af de 
fossile Planter havde taget Hensyn til de nulevende Plante- 
former. Saaledes kunde han ikke se rettere end, at flere af de 
foreviste Bregnearter vare at henføre til nu levende Slægter, ja i 
nogle Tilfælde endeg til nu levende Arter og dog vare de opførte 
som særlige uddøde Slægter og Arter, Taleren indrømmede Rig- 
tigheden af denne Bemærkning, men han havde blot fulgt sine 
Forgængere i saa Henseende; dog havde man i den sidste Tid . 
"begyndt at forlade den tidligere Fremgangsmaade. 
Mødet den Ilte Maj 1882. Til Stede vare Stud. med. Borries, 
Adjunkt Grønlund, Assistent Helveg, Cand. pharm. Johansen, Docent 
Kiærskou, Stud. Kløcker, Professor Lange, Cand. pharm. Lind, 
Seminarielærer Mortensen, Docent Pedersen, Dr. phil. Petersen, 
Stud. med. Rasch, Slotsgartner Rothe, Cand. pharm. Ritzou, Stud. 
med. Svendsen, Pastor Vestesen og Professor Warming. 
Docent Kiærskou holdt Foredrag om en ny Undersøgelses- 
methode af finsigtede Melsorter. Det havde været Talerens Hensigt 
at medddele Resultaterne af nogle sammenlignende Undersøgelser 
over Kornets Bygning hos Rug og flere forskjellige dyrkede Hvede- 
Arter og -Racer. Da disse imidlertid ikke vare afsluttede, maatte han 
i Øjeblikket indskrænke sig til at meddele et lille Stykke anvendt 
Botanik. Som botanisk Medarbejder i V. Steins kemiske Labora- 
torium havde han i Sommeren 1881 undersøgt et usædvanligt stort 
Antal Prøver af sigtet Rugmel, foranlediget ved den gjentagne 
Gange i Bladene omtalte Strid imellem de danske Møllere og 
Handelsmænd paa den ene og det svenske Toldvæsen paa den anden 
Side. Som bekjendt paastod nemlig dette, støttende sig til dets 
kemiske Konsulent, Apotheker Waller i Stockholm, at der var ind- 
blandet Hvede i Rugmelet, og fortoldede det derfor som Hvedemel, 
idet dette var toldpligtig, Rugmel derimod toldfrit i Sverig. De 
danske Handelsmænd appellerede gjentagne Gange til Steins Labora- 
torium, der bestandig fandt Prøverne fuldstændig rene og uden 
Indblanding af fremmede Melsorter, men det svenske Toldvæsen tog 
ingen Notits heraf, men vedblev at fortolde det indførte danske 
Rugmel som Hvedemel. 
De første Prøver bleve indsendte i Slutningen af Maj Maaned 
1881 og Spørgsmaalet til Laboratoriet lød: »Findes der Hvedemel 
i den indsendte Prøve sigtede Rugmel?« Dette Spørgsmaal var det 
den Gang, naar man vilde nøjes med at se efter i den botanisk 
tekniske Literatur aldeles umuligt at besvare, idet alle Forfattere i 
denne Retning kun formaaede at skjelne Hvede og Rug fra hinanden 
ved Stivelseskornenes Størrelsesforhold, idet som bekjendt Rugen 
med sine store linseformede Stivelseskorn naaede de største Dimen- 
sioner (indtil 0,047 mm.) medens hos Hveden de tilsvarende Stivelses- 
== 
- 
