11 
hausen angivne 1/1000 Kaliopløsning for at fjærne Æggehvide- 
stofferne. Efter en omhyggelig Blanding af Melet med en rigelig 
Mængde af denne Opløsning henstod Prøven i 24 Timer. Efter - 
dernæst at have fjærnet den over Bundfaldet staaende Vædske med 
en Hævert, tilsattes en lignende Mængde Vand som tidligere Kali- 
” opløsning og efter at være rystet tilstrækkelig hermed blev Prøven 
heldt i tragtformige Slemmeglas, hvor efter nogle Timers Forløb 
Melets fortkjellige Dele havde udsondret sig saaledes, at nederst 
laa et kridhvidt Lag, bestaaende udelukkende af Stivelsekorn, 
navnlig de største linseformede, derpaa fulgte et ligeledes tykt 
Lag af en Blanding af Skaldele, andre Vævelementer og Stivelse- 
korn, fortrinvis smaa, blandede med færre større, og endelig øverst 
et tyndere Lag af de mindste Stivelsekorn. Ved Fragydning var 
det let at skille disse forskjellige Lag fra hverandre og ved yder- 
ligere Omslemning af det skalførende Lag opnaaedes det at faa en 
saa rigelig Mængde Skaldele i hver Prøve, der lagdes under Mikro- 
skopet, at der i Virkeligheden paa disse kunde støttes en afgjø- 
rende Dom om den givne Melprøves Oprindelse. 
Den Åde Juni forrige Aar afsendte Laboratoriet den første 
Analyse af Rugmel med et bestemt Svar paa Spørgsmaalet, om 
der fandtes Hvede deri. Det var saaledes Steins Lahoratorium, 
der havde indført 1 den tekniske Botanik en Methode, ved hvilken 
"Skaldelene, selv i det finest sigtede Mel, kunde udskilles i hele 
deres Mængde, og det var ogsaa Laboratoriet, der for den tekniske 
Botaniks Vedkommende, støttet paa egne talrige Undersøgelser, 
første Gang havde hævdet, at Rug og Hvede sikkert kunde skjælnes 
fra hinanden ved Hjælp af deres Skaldele. 
Da det svenske Toldvæsen vedholdende fastholdt deres egen 
» kemiske Konsulents Resultater, appellerede de danske Handels- 
mænd til Docent August Thomsen, der ligesom Steins Laboratorium 
erklærede den af Waller anvendte Bahmil'ske Methode for aldeles ubruge- 
lig til Afgjørelsen af det foreliggende Spørgsmaal, og at man i det 
Hele ikke kjendte nogen Methode, hvorved Spørgsmaalet kunde 
afgjøres ad kemisk Vej. Docent Thomsen henvendte sig da til 
Professor Warming, som, efter at have gjort sig bekjendt med 
Isaboratoriets Methode, i alle Henseender godkjendte dennes An- 
vendelighed og ogsaa for de til ham indsendte 6 Prøvers Ved- 
kommende kom til samme Resultat som Laboratoriet. 
Dette Resultat foranledigede omsider det svenske Toldvæsen til 
at appellere til Deres egne Videnskabsmænd, nemlig til Landbrugs- 
akademiets Botaniker Dr. Eriksson og til samme Akademis Kemiker, 
Professor Bergstrand Den første af disse fandt efter at være 
bleven gjort bekjendt med Laboratoriets Methode, at denne var 
aldeles korrekt og virkelig formaaede at afgjøre det foreliggende 
Spørgsmaal, Kun mente han, at man altid burde arbejde med 
samme Vægtmængder, hvad jo var fuldkommen rigtig, Den anden, 
Kemikeren, hvis Dom om den af Waller anvendte Methode blev 
