49 
at ,samme Exemplar var Y., M. højt og havde en Stamme 95 ctm. i 
"Omkreds" gjør dog Meddelelsen tvivlsom. Gode Afbildninger af 
den fruktificerende Plante meddeles af Wight (Icones II. t. 663) og af 
Griffith (Posthumous Papers IV. t. 552). 
Som bekjendt har Gummitræet en kraftig Væxt, hvorfor det ofte, 
naar Planten dyrkes i Stue eller Drivhus, er nødvendigt at holde 
den i Åve ved at give den mager Jord og smaa Potter, eller ved at 
beskjære den. De i vor Have dyrkede Exemplarer ere alle for Tiden 
nedskaarne; det er imidlertid her oftere hændet, at et og andet 
Exemplar har naaet Toppen af Drivhuset (ca. 6 M.). I sin Hjemstavn 
er denne Figenart et kolossalt Træ; Griffth har saaledes maalt et 
Exemplar, hvis Højde var ca. 30 M., og hvis Stamme var 22 M. i Om- 
kreds (Luftrødderne ikke medregnede; se Gard. Chron. 1881 Decbr. 
p. 850). Den udvoxne Plante har en meget høj Stamme og en for- 
holdsvis lille Krone med temmelig horisontalt udbredte Grene. Fra 
Stammen og de kraftigere Grene udgaa talrige Luftrødder; de Rødder, 
der ere Stammen næst, slutte sig tæt til denne og forstærke den. 
Selv vort største Exemplar har kun en tarvelig Rodudvikling fra 
Stammens nedre Parti. 
Planten formeres paa forskjellig Maade ved Stiklinger. Under 
visse Forhold kunne disse danne Rødder i Løbet af 2—3 Uger. For 
at fremhjælpe Stiklingen har man i nyere Tid anvendt en ejendom- 
melig Methode, der vistnok har mere fysiologisk end praktisk Inter- 
esse; man har nemlig podet Rødder — af samme Planteart — ind i 
Stiklingen; de indpodede, Rødder skulle kunne fuldstændig voxe 
sammen med Stiklingen og senere ernære den (Regels Gartenflora 
1878 p. 14). 
6. Euchlæna luxurians Dur. et Aschers. I 3 Aar har 
denne Plante været dyrket her i Haven. Faa af de i sidste Tijaar 
beskrevne nye Plantearter have vakt saa almindelig Opsigt som denne 
Græsart, hvis Historie frembyder adskilligt af Interesse. 
I 1867 sendte Rossignon, Direktør for de offentlige Haver i 
Guatemala (Centralamerika, ca. 14” n. Br.), Frø af den nævnte Plante 
under Navn af Téosinte til Société d'A cclimatation i Paris.  Rossignon 
anbefalede Planten som et udmærket Fodergræs (Gard. Chron. 1875 
IV p. 174). Det overdroges Durieu de Maisonneuve, den nu afdøde 
Direktør for den botaniske Have i Bordeaux, at undersøge Planten 
og afgive en Kjendelse om, hvilken Betydning den muligvis kunde 
have for det franske Landbrug. Efter i 4 Aar at have anstillet Dyrk- 
ningsforsøg med Planten i det sydlige Frankrig, afgav Durieu 1872 
en Beretning, der i Hovedsagen gik ud paa følgende (Gard. Chron. 
1875 samt Bot. Zeit. 1877 p. 194 og fl. St.). Planten var en hidtil 
ubekjendt Art af Slægten Reana; under gunstige Vilkaar havde Plan- 
ten en ganske enorm Ydeevne; et Frø var i Stand til at udvikle en 
3—3.,; M. høj og 60—90 ctm. bred Tue med 100—150Skud, saa at en eneste 
Tue endog vilde være tilstrækkelig Næring for en Oxe i 1 Døgn; 
Durieu kaldte Arten R. luxurians paa Grund af dens vidunderlige 
Frodighed; det oplystes imidlertid tillige, at Planten — trods dens 
Frodighed — ikke udviklede sig fuldstændig i Frankrigs Klima; 
Blomstringen enten udeblev eller var ufuldstændig. Durieus Beret- 
ning vakte Opmærksomhed hos Botanikerne og store Forhaabninger 
hos Landmændene; i de følgende Aar anstilledes Forsøg mange Steder 
i Frankrig (senere ogsaa i England og Tyskland). Forsøgene vare 
selvfølgelig alle i det smaa, thi Frøet var ikke let at opdrive. Han- 
delsprisen paa Frø af Téosinte var i de Tider 5 Francs for 10 Gram; 
i de senere Aar er Prisen dalet til 20 Francs pr. Ko. Resultaterne 
af Dyrkningsforsøgene vare i det hele taget sørgelige (se flere Med- 
