55 
Bladpladen dog kun c. 3 M. i Omkreds; Blomsterskaftets Højde angives 
til 1.,, M., Hylsterbladet til 65 ctm., Kolbeaxen derimod kun til 10 ctm. 
8. Blomstring af Pandanus-Årter. I de sidste 5 Åar har 
Pandanus aarlig givet Blomst i vort Palmehus, i Åar endog 3 Blom- 
sterstande. Kun Hanplanter — i alt 4 Exemplarer — have i disse 
Aar blomstret. De 2 Exemplarer, der blomstrede iaar, ere 15 Aar 
amle; i 1870 modtoges de fra Haven i Leyden som 2 Aars gamle 
lanter, henholdsvis under Navn af P. furcatus og P. Lais. Disse 2 
Pandanus ligne hinanden saa meget i de fleste Forhold, at man i den 
nyere Tid har opfattet dem som Former af en og samme Art: P. fur- 
catus Roxb. (Balfour: Journal of the Linnean Society Bot. v. 17 1880 
p. 47, med Literaturhenvisninger). Begge de nævnte Exemplarer 
stemme godt med den Beskrivelse og Afbildning, Miquel meddeler 
(Flor. Ind. Batav. III p. 162. samt t. 37). Planten hører hjemme i 
Ostindien og' påa de indiske Øer. Saasom vort Antal Exemplarer kun 
er ringe, lader det sig ikke her med nogen Sikkerhed afgjøre, hvor- 
vidt de Smaaforskjelligheder, der virkelig findes mellem de 2 nævnte 
høs os dyrkede Former i Henseende til Bladform, Ribber og Spalte- 
aabninger, ere konstante. Stammen er hos dem begge kraftig og 
grener sig først, naar Blomstringen begynder; Blomsterstanden er 
nemlig endestillet, og Væxten fortsættes efter hver Blomstring af 1—2 
Sideskud. I Modsætning hertil kan Stammen hos ældre Exemplarer 
af andre kraftige Pandanus-Arter, f. Ex. P. utilis Bary grene sig uden 
foregaaende Blomstring; det ene af vore 2 Exemplarer af P. utilis 
dannede 2 Sidegrene, da det var c. 10 Aar gammelt, uden iforvejen 
at have blomstret (Regel henfører derfor vistnok med Urette P. utilis 
Bary til de Arter, der først grene sig efter en Blomstring. De mindre 
Årter, saasom P. javanicus hort., P. variegatus Miq., P. Veitchii Lem. 
og P. amaryllifolius Roxb., hvilke Arter vi alle dyrke i flere Exem- 
plarer (foruden nogle ubestemte) grene sig livlig allerede som unge 
Exemplarer, altsaa uden at Forgreningen er afhængig af Blomstringen. 
Hanblomsterstanden er hos begge de 2 først omtalte Pandanus 
ganske ens; Blomsterstandens Hovedaxe er forlænget, 1—2 M. lang, 
3kantet, hængende, med store, lancetformede, bleggule. svagt tornede, 
hule Dækblade, til hvilke der findes Overgangstrin fra de linieformede, 
grønne, stærkt tornede Løvblade; de nederste Dækblåde ere 1—1., M. 
lange, paa Midten indtil 15 ctm. brede; gradvis aftage de i Størrelse op- 
efter. Kolberne ere næsten skjulte af Dækbladene; foruden den ende- 
stillede Kolbe findes 8—12 sidestillede, 1 i Hjørnet af hvert af de øvre 
Dækblade; den enkelte Kolbe er 3kantet-valseformet, 25—40 mm. tyk og 
15—30 ctm. lang, hvidlig, forneden tilvoxet til Axen. Hanblomsterne ere 
nøgne; c. 10—12 Støvdragere, med linieformet, 2Zrummet Støvknap, 
hvis Knapbaand er forlænget ud i en Spids, ere samlede i et grenet 
Knippe; Støvet er hvidligt, tørt, meget rigelig til Stede; Blomster- 
standen er i frisk Tilstand vellugtende. Blomstringen foregaar hos os 
sædvanlig i April. Hanblomsterstandens vigtigste Ejendommeligheder 
er dens hurtige Udfoldning; sædvanlig bemærkes Blomsterstanden 
ikke, før den i fuldt udviklet Tilstand hænger ned fra Hjertet af Blad- 
dusken. Udviklingen af én af dette Aars Blomsterstande iagttoges 
omhyggelig; det har imidlertid sine Vanskeligheder at optage nøjag- 
tige Maal. Et Par Dage, før Udviklingen begyndte, bemærkedes det, 
at Løvbladduskens aller inderste Blad var lidt gult ved Grunden. 
Pludselig, en Formiddag Kl. i0—11, begyndte det gule Parti at for- 
længe sig; Kl. henimød 3 var som en Følge af Længdevæxten Blom- 
sterstanden med dens sammenfoldede Hylsterblade synlig; Kl. 6%/, 
bøjede Blomsterstanden ug brat forover og blev derved i samme Øje- 
blik hængende; i Løbet af Natten vedblev den at forlænge sig; den 
