56 
næste Formiddag var den fulde Længde naaet, og Kolberne begyndte 
at støve. Den hele Udvikling tog altsaa omtrent et Døgn. Den iagt- 
tagne Blomsterstand, den mindste af de iaar udviklede, voxede ifølge 
Maal gjennemsnitlig c. 4 ctm. i Timen; at slutte herfra maa en kraftig 
Blomsterstand kunne voxe 5—8 ctm. i Timen. Sandsynligvis har Luftens 
Temperatur og Fugtighedsgrad stor Indflydelse paa Væxtenergien. 
I Følge en Notits fra den botaniske Have i Breslau (Regels Gartenflora 
1878 p. 268) skal Hanblomsterstanden af P. furcatus der have udviklet 
sig i Løbet af 1 Nat, uden at der den foregaaende Aften var noget 
Tegn til, at Planten vilde blomstre (?). 
gsaa i andre evropæiske Haver skal det — ligesom hos os 
— være Tilfældet, at Hanplanter ere rigeligere til Stede end Hun- 
planter; dog hører det ingenlunde til de store Sjældenheder, at 
Hunplanter blomstre. I 1874 blomstrede i vor Have en gammel, 
temmelig affældig Hunplante, dyrket under Navn af P, odoratissi- 
mus L.; Exemplaret sygnede hen under Blomstringen; den halvt 
udviklede Kolbe opbevares i vort botaniske Museum. TI 1881 
blomstrede i Frankrig en Hunplante af P. furcatus Roxb. (Revue 
Hortic. 1881 p. 22 og 174); samme Steds omtales det, at Hunplan- 
ter af P.»utilis Bary og P. Pancheri Brongn. have blomstret i 
franske Haver; i 1879 blomstrede en Hunplante af P. Boucheanus C. 
Koch i den botaniske Have i Berlin (Wittmacks Monatsschrift 1879 
p- 463); i 1878 blomstrede en Hunplante af P. Linnæi hort. i Krystal- 
Paladset i London (Gard. Chron. 1878 Novbr. p. 662); af P. pygmæus 
P. Th. blomstrede en Hunplante i Kewgarden 1852 (Bot. mag. 1853 
Nr. 4736). Det er mig ikke bekjendt, at nogen Pandanus her i Ev- 
ropa har givet spiredygtigt Frø Exempler paa blomstrende Han- 
planter nævnes endnu hyppigere i Literaturen (se f. Ex. Revue 
Hortic. 1865 p. 162, 1868 p. 210, 1879 p. 290, 1881 p. 174,…Regels 
Gartenflora 1861 p. 427, 1863 p. 61, 1378 p. 298, Kochs Wochenschrift 
1863 p. 183 0. fl. St.).  Hvorvel nu altsaa blomstrende Pandanus in- 
genlunde ere sjældne i europæiske Haver, høre de dog utvivlsomt til 
de interessanteste Fænomener i vore Drivhuse. 
9. Teratologiske Notiser. (Ånemone nemorosa L. Primula 
elatior Jacq., Tulipa Gesneriana L. og T. Celsiana Red). 
Blomsterskaftet hos Anemone nemorosa L. er som bekjendt 
almindelig 1blomstret og forsynet med 3 Svøbblade uden Axelknopper; 
den. nævnte Årt staar herved i Modsætning til A. ranunculoides L., 
hos hvilken Art fra Svøbbladenes Hjørner regelmæssig udvikles 1 eller 
flere blomstrende eller golde Sideskud, hver med 2 Forblade ved 
Grunden. Af og til forekomme Exemplarer af A. nemorosa med 2 
Svøbblade; i saa Tilfælde er dog ikke sjælden det ene Svøbblad dan- 
net ved Sammensmeltning af 2, hvilket kam skjønnes af ARR fy 2 
Form. En uudviklet Knop i Hjørnet af det nederste Svøbblad hører 
heller ikke til Sjældenhederne. For en halv Snes Aar siden fandt jeg 
i Charlottenlund et Exemplar med 4 Svøbblade, hvoraf det nederste 
og øverste kun havde Skeden udviklet; i Hjørnet af det nederste 
Svøbblad fandtes en kraftig blomstrende Gren med 3 Svøbblade; dette 
Exemplar, hvoraf jeg har en Tegning, var fuldkommen sundt. Sidste 
Foraar fandt jeg — ligeledes i Charlottenlund — paa en Plet Jord, 
vel et Par Hundrede Kvadratalen stor, 26 blomstrende Exemplarer, 
hvis Antal Svøbblade vexlede fra 4 til 8; Svøbbladene vare stillede 
i uregelmæssig Spiral omtrent midt paa Skaftet; ligesom Blomsterne 
vare de normalt uddannede paa nær det nedenfor omtalte Forhold; 
2 af Planterne havde i nederste Svøbblads Hjørne udviklet en for- 
længet, blomstrende Gren med 3 Svøbblade paa Midten; alle 26 
Exemplarer vare — skjønt blomstrende — angrebne af Æcidium 
