93 
——— 
quum, ceratophorum, obovatum), og det forekommer mig derfor ret- 
test enten at opstille dem alle som Arter eller at indbefatte dem 
under én Årt med flere Underarter (sml. Solanum nigrum og dens 
beslægtede). 
Navnet Lappa intermedia bør efter Prioritetens Fordringer 
vige Pladsen for L. nemorosa (Lej.) Kørn. efter at Kørnicke har 
paavist Identiteten af vor Plante med Årctium nemorosum Lejeune, 
saa meget mere som dette ældre Navn tillige har den Fordel at 
være betegnende for Arten, der stedse forekommer i Skove. (Om 
Hartmans L. minor var. majuscula hører herhen eller til en stor Form 
af L. minor, der i Danmark forekommer hist og her, tør jeg ikke yttre 
nogen Mening om). Babington hævder for Englands Vedkommende 
en Artsforskjel mellem ,,Årctium nemorosum"” og Å. intermedium, men 
jeg nærer indtil videre Tvivl om denne Opfattelses Rigtighed. 
Euphrasia off. var. nemorosa, saaledes som den af Å. er 
beskreven, svarer ikke til E. parviflora Fr., saaledes som jeg op- 
fatter denne og har beskrevet den i min ,,Haandbog" efter Exempla- 
rer fra Fries. Denne har nemlig smaa hvidagtige Kroner og Bladene 
ere graaagtige af tæt Haarbeklædning, hvorimod E. nemorosa be- 
skrives med mørkgrønne Blade og store, violette Blomster; desuden 
vilde Navnet ,,;nemorosa” være lidet passende, da den i det mindste 
her i Landet næsten altid findes paa aabne Steder, især i Tørvemoser 
eller Overdrev. Den Form, jeg altsaa ansér for den ægte E. parviflora 
Fr. er saa hyppig i Danmark, at den næppe kan mangle i Skaane, paa 
hvis Strandmarker imod Øresund jeg især vil anbefale til Eftersøgning 
en ret ejendommelig Form, imbricata D.C. Prodr. (E. imbricata 
Lapeyr). som findes beskreven i min Haandbog og afbildet i Fl. Dan. 
tab. 2657. 
Navnet Pulsatilla (Anemone) pratensis (L.) Mill. er gaaet 
saaledes over i den almindelige Bevidsthed, at det har faaet Hævd 
trods dets vildledende Beskaffenhed. Naar en Begynder finder 
en Plante benævnt ,,pratensis”" (Eng- Kobjælde Hornem.), vil han selv- 
følgelig søge denne paa Enge, men her vil hans Søgen være forgjæves, 
den voxer nemlig ikke alene hos os, men saa vidt jeg har kunnet 
efterspore, ogsaa i andre Lande stedse paa tørre. sandige Bakker 
og Lyngheder. Naar Linné angiver dens Voxested ,in campis pra- 
tensibus apricis aridis", synes han her at have taget Ordet ,,;pratum" 
i en anden Betydning end den ellers hos ham og senere Floristi- 
kere sædvanlige (sml. Cardamine, Lathyrus, Ålopecurus prat.); ogsaa 
fra Skaanes Flora angiver Å. den kun at findes paa tørre og sandige 
Bakker. Om det nu end sandsynligvis er haabløst at føre et Felt- 
tog mod dette lidet heldige Navn, vil jeg ikke undlade at anbefale det 
gamle Navn afStørke (P. nigricans), hvortil der allerede hos For- 
fatterne før Limné findes Antydning (P. fl. saturatiore quasi nigri- 
cante) og som ret betegnende fremhæver dens Modsætning i Blom- 
stens Farve til P. vulgaris. 
Trifolium filiforme L. Dette Navn kan Anm. ikke bekvemme 
sig til at anvende paa den i Skaane som i Danmark almindelige T. 
minus Sm., idet Linnés Beskrivelse og Voxested (,,hab. in Anglia”) 
passe langt bedre paa T. micranthum Viv. end paa den oven- 
nævnte, overalt almindelige Art, hvortil mange have overført Navnet, 
et Spørgsmaal, hvorved jeg dog ikke her skal dvæle længere, da det 
allerede tidligere har været drøftet af forskjellige Forfattere. 
Prof. Areschoug synes ikke at have kjendt eller ikke aner- 
kjendt Rigtigheden af mine Bemærkninger (kgl. Vidensk. Selsk. Over- 
sigt 1873, p. 109 0. følg.), hvor jeg har søgt at godtgjøre, at den 
linnéiske Ononis repens ikke findes i Skandinavien, men i Eng- 
