— 1856 
naar man saa bort fra de ved Spiringen af Forkimen udviklede 
Sporidier; men ikke alene har jo nu Brefeld paavist, hvorledes man 
ved Kultur i Næringsvædsker kan frembringe en ubegrænset Mang- 
foldighed af Konidiegenerationer, men man finder ogsaa hos den af 
de Bary opstillede Slægt Entyloma paa selve Værtplanten rigelig 
Konidieudvikling, som man tidligere har henregnet til Slægten 
Fusidium. Formodningen om, at Paipalopsis og Sorosporium hørte 
sammen bestyrkedes ved at den 29. Centurie af Rabenhorsts ,,Fungi 
europæi” bragte Exemplarer af Paipalopsis, ledsagede af den om- 
handlede Sorosporium i samme Blomster, hvorved ogsaa Kihn ledes 
til at opstille Formodningen om at de stode i Forbindelse med hin- 
anden (Jfr. Hedevigia 1883, S. 11). For om mulig at faa Klarhed i 
Sagen anmodede Taleren tidlig i Foraaret 1884 Hr. Jeppesen om - 
at efterse Kodriverne i deres Blomstringstid paa det Sted, hvor de . 
mange med Brand befængte Exemplarer de foregaaende Aar fandtes, 
for muligvis her at finde Paipalopsis. Han modtog da ogsaa allerede 
d. 24. April en Kasse med opgravede Primler fra det betegnede 
Sted, hvis samtlige Blomster vare stærkt angrebne af Paipalopsis. 
Selv de mindste Blomsterknopper vare allerede fyldte med det hvide 
Støv af Konidier, der især udvikledes paa Støvdragerne (Traade og 
Knapbaand), men ogsaa paa Kronens Svælg og paa Støvvejen. De 
udviste den samme gjærlignende Spiring som Konidierne hos saa 
mange Ustilagineer, og Konidierne vare derfor meget forskjellig for- 
mede, dels kugleformede, dels med en Udkrængning til den ene Side, 
dels optrædende som Dobbeltsporer af Form som Tallet 8. Myceliet 
fandtes ikke alene i alle Blomsterdelene, men lod sig ogsaa forfølge 
ned i Blomsterstilken og i Skaftet. Sandsynligvis er Myceliet over- 
vintrende i Rodstokken, mulig perennerende. Et dyrket Exemplar 
naaede til Udvikling af de karakteristiske Brandsporer i Kapslen. 
Det er saaledes konstateret, at Kiihns Svamp er et Udviklingsstadium 
af en Brandsvamp, og Slægtsnavnet Paipalopsis maa saaledes allerede 
forsvinde af Systemet. Det kan endnu bemærkes at Blomsterne af 
Primula degenereres ved Svampens Angreb, idet de blive betydelig 
. mindre og især bliver Kronrøret kortere end normalt. 
Mødet d. 12te Februar 1885. TilStede vare: stud. med. Bor- 
ries, Apotheker Boysen, Lærer Claudi-Hansen, Gartner Friedrichsen, 
Ass. pharm. Herberg, stud. med. Helms, prakt. Læge Hørring, cand. 
pharm. Klæbel, Prof. Lange, Docent Lund, stud. mag. Lynge, cand. 
pharm. Pedersen, cand. pharm. 4. Petersen, Dr. phil. Petersen,” Ju- 
stitsraad Petit, Ass. pharm. Piper, cand. mag. Poulsen, Docent Ro- 
strup, stud. mag. Rostrup og stud med. Svendsen. 
Justitsraad Petit gaven Skildring afdeplantegeographiske 
Forhold paa Korsika samt nogle Tilføjelser til Korsikas 
Flora. Efter en kort Paavisning af Øens geognostiske Forhold, der alt 
lode formode en original Flora, ligesom dens temmelig centrale Stillin 
i Middelhavsriget en Årtsrigdom 1 det Hele, blev dens Berettigelse til 
i Forbindelse med Sardinien at danne en særegen plantegeografisk 
Provins (efter Griesebach) begrundet ved det i Forhold til Øernes 
Størrelse saa betydelige Antal endogene phanerogame Arter, som af 
Griesebach angives til 85, men efter senere Undersøgelser maa for- 
højes til 112, nemlig fælles for begge Øer 53, for Sardinien alene 
22 og for Korsika alene 38, hvori afvigende Former, der af Enkelte 
ere opstillede som Arter, ikke ere medregnede. Som monotype 
Slægter optræde Morisia, Vananthea, Helxine (Busseglittis). — I de 
Marsilly's Catalogue des pl. vasc. indigénes en Corse angives 1586 
Phanerogamer, men flere, selv paa Øen almindelige Planter ere glemte, 
senere Undersøgere have føjet 34 Arter til, og Taleren iagttog 43 Ar- 
