167 
trin ved Bogen er de talrige godt udførte Afbildninger (583 i Texten 
og 5 Tavler i Lystryk), som i betydelig Grad lette Bestemmelsen af 
Slægterne. Antallet af de beskrevne Årter og Former er 675, af 
hvilke 273 forekomme ved de tyske Kyster og 496 i det adriatiske 
Hav. Saa godt som alle de ved vore Kyster forekommende Arter 
fmdes beskrevne og Bogen egner sig saaledes fortræffeligt til Be- 
stemmelsen af de danske Alger. 
L. K. Rosenvinge. 
Dr. C. Jessen: Der lebenden Wesen Ursprung und Fortdauer, 
nach Glauben und Wissen aller Zeiten sowie nach eigenen Forschungen. 
Titelen lover jo meget, endog saa meget, at man ubeset kunde 
fristes til at tvivle om det ogsaa kan holdes saa sikkert som det 
loves. Imidlertid venter vel næppe nogen Læser, at her skal han 
faa fuld Rede paa Livets og dermed Videnskabens største Gaader, 
man frygter maaske snarere for Fantasterier og Spekulationer uden 
noget Hold i Erfaringen. En saadan Frygt vilde dog være ganske 
ugrundet, da Forfatterens stadige Løsen er ,,lagttagelse og sund Men- 
neskeforstand", hvilket sidste udmærkede Instrument kun har den 
bekjendte Fejl at være meget vanskeligt at beskrive paa en saadan 
Maade, at man kan bruge Beskrivelsen til at bestemme efter; man 
udtrykker derfor hellere Forfatterens Tanke mere objektivt ved at 
sige Kjendsgjerninger og Slutninger. Forfatteren prætenderer ikke 
at have udfundet et nyt Svar paa Spørsmaalet: Hvorledes er Verden 
og navnlig Mennesket blevet til? Han giver kun det gamle, der jo 
iøvrigt synes temmelig indlysende: ikke paa den Maade som nu. 
For at hævde vor egen, den asiske Race Æren af at have frembragt 
den store Tanke om en overnaturlig Skabelse, lader Forfatteren 
denne Tanke gaa fra Vedaerne til Ægypterne og fra dette Folk tal 
Hebræerue, hvilket dog maa betegnes som uhistorisk og tilmed mang- 
lende al Grundvold, da Vedatroens Gjenstand ikke egenlig er en 
personlig Skaber, men en evig upersonlig Urkraft, Allivet, som er 
forud for Guder og Mennesker, opfattet ligesom overalt i Heden- 
skabet, som et gærende Kaos, Tilværelsens dunkle Forudsætning, 
saaledes naar det hedder i en Vedahymne ,i Begyndelsen var der 
hverken intet eller noget" (det er denne mærkelige Tilstand, som 
under Navn af det rene Væsen atter og atter spøger i de metafy- 
siske Systemer). Det er imidlertid ikke paa det historiske Gebet 
at Bogen søger sin Styrke, men som rimeligt er paa det naturviden- 
skabelige, hvor Forfatteren uden Barmhjærtighed nedslaar de tvivl- 
somme, om end foreløbig stærkt udbredte Hypoteser om usandse- 
lige og uvejelige Stoffer eller Stofdele som Æther og Atomer, hvilke 
han træffende kalder opfundne, thi opdagede kan man dog ikke 
sige de ere. Skriftet er gjennemtrængt af den stærkeste Uvillie imod 
de Darwin-Håckelske Forestillinger, hvilke betegnes ikke som en 
videnskabelig, men som en filosofisk og om muligt tillige en reli- 
giøs Lære, iført en naturvidenskabelig Dragt, medens dog Tendensen 
behersker det Hele, Denne Dom er ikke skarpere, end den, som 
fældes af en anden anset Botaniker, Wigand: ,,Darwinismen er en 
naturvidenskabelig og filosofisk Forvildelse, der overskrider vor Er- 
kjendelses Grænser, er i Strid med Kjendsgjerningerne og Natur- 
videnskabens Methode, er overvundet paa det videnskabelige Gebet, 
men vil blive ved at bestaa i den offenlige Mening, saa længe Men- 
neskeheden beherskes af en Aand, der er fremmed for al videnskabe- 
lig og aabenbaret Sandhed", Det er blevet Skik at tillægge det 
Darwinistiske Røre den Betydning at have givet videnskabelige Im- 
pulser, men dette er kun en velvillig Talemaade, saa længe man ikke 
