183 
ræsentere det sydslesvigske Jernbaneselskab. Ved sin Afgang som 
karhedsnced udnævntes han til Justitsraad, ligesom han tidligere i 
1851 var bleven Ridder a' Dbr. og senere (1862) Dannebrogsmand. 
I Sept. 18532 ægtede han Enkefru A.C. Aschehoug, og med denne for- 
træffelige Hustru og hendes 2 Børn af første Ægteskab, levede han 
flere lykkelige Aar i Flensborg, hvor han havde bygget Villaen ,,Sol-Li" 
paa et af de skjønneste Punkter i Danmark og anlagt en Have, der 
endnu bærer Præg af Anlæggerens Smag og Kyndighed i Havevæsenet, 
indtil Krigen i 1864 nødte Ægteparret til at forlade dette venlige 
Hjem og flytte til Sjælland. Han har siden den Tid levet som Privat- 
mand, men dette frivillige Otium har han benyttet paa en i forskjel- 
lige Retninger virksom og gavnlig Maade. 
Poulsens levende Interesse for og alvorlige Studium af Natur- 
videnskaberne og hans udprægede Begavelse særlig i praktisk Ret- 
ning blev Udgangspunktet for en mangesidig Virksomhed, som, uagtet. 
han i en længere Aarrække ikke havde noget offenligt Hverv, paa 
flere Maader er kommen Samfundet til Gode. Ved Siden af Botaniken 
dyrkede han med Iver melakologiske Studier, og paa dette Omraade 
har han leveret mange værdifulde Bidrag til Kundskaben om vor 
Bløddyrsfauna; han efterlader sig en af de rigeste Privatsamlinger af 
Konkylier i Danmark. I Aaret 1860 erhvervede han en Skovstræk- 
ning i Egnen af Silkeborg, Linaa Vesterskov kaldet, hvor han byg- 
gede en smuk Sommerbolig ,,Skovhuset" med en skjøn Udsigt over 
Jul Sø til det ligeoverfor liggende Himmelbjerg. Ogsaa her skabte 
han snart et herligt Haveanlæg, rigt paa sjældne Planter, som i denne 
lette og tilsyneladende ufrugtbare Sandjord trivedes fortræffeligt. Men 
af endnu større Betydning blev denne hans Ejendom for Skovbruget, 
for hvilket han især i de senere Åar levende interesserede sig. For- 
uden et 3 Maaneders Ophold om Sommeren i Skovhuset, drog han i 
Regelen et Par Gange om Aaret derhen for at lede Skovens Beplant- 
ning og Opdragelsen af nye Træarter i de omhyggeligt anlagte og 
plejede Planteskoler, og i Løbet af faa Aar saa man paa dette af den 
letteste Sandjord bestaaende Terrain, paa alle Sider omgivet af golde 
og trøstesløse Hedestrækninger, opvoxe en rig Samling af de for- 
skjelligste Træarter, flere af disse hidtil uprøvede her i Landet, og 
for største Delen voxende med en Frodighed, der ikke stod tilbage 
for Landets frugtbare Skovstrækninger. Han havde med Forkjær- 
lighed stillet sig den Opgave, at prøve saa mange fremmede Årter af 
Træer som muligt for deraf at udvælge dem, der bedst passede for 
vort Klima, og da Jordbundsforholdene 1 Linaas Vesterskov især egnede 
sig for Dyrkningen af Naaletræer, blev denne Familie hans Specialitet. 
Ved et grundigt Stadium af den Naaletræerne vedkommende Literatur, 
ved talrige Forbindelser ikke alene i England og Skotland, hvorhen 
han personlig begav sig for at indhøste Erfaring, men ogsaa i fjerne 
Lande som Japan og Kalifornien, hvorfra han med ikke ringe Be- 
kostning forskaffede sig Frø af sjældnere Arter, og ved et særligt 
Talent for Jordbehandling og Plantning opnaaedes der et saa gun- 
stigt Resultat, at denne Skov nu upaatvivlelig indeholder den rigeste 
Samling af Naaletræer i Danmark, hvoraf ikke faa kunne ventes at 
have Fremtiden for sig til Dyrkning i det Større. Det var paa et af 
hans jævnlige Besøg i Skoven, at en tidligere ikke ænset Forkjølelse 
paa Rejsen udviklede sig til Lungebetændelse, som lagde ham i Graven. 
Som en Følge af, at Poulsens Begavelse og Interesse udpræget gik i 
Retning af Videnskabens praktiske Anvendelse, ere hans literære År- 
bejder ikke talrige; for Botanikens og Skovbrugets Vedkommende 
fortjene (foruden talrige Bidrag til den danske Flora) især at frem- 
hæves 2 værdifulde Afhandlinger i ,,Tidsskrift for Skovbrug" ,,Om 
