200 
mag. Rostrup, Cand. pharm. Riitzou, Professor Warming og Cand. 
pharm. Zo/fmann. 
Prof. Lange gav Exempler paa Hybridformer blandt Gramineæ. 
I Dr. W. O. Focke's ,Pflanzen-Bastarde und Mischlinge", som 
turde være det Værk, der giver den fuldstændigste Fortegnelse over 
de i samtlige naturlige Familier iagttagne Krydsningsformer, er der 
for Græsarternes Familie kun anført et forholdsvis ringe Antal Ba- 
starder, og det kunde derfor synes, at denne Familie 1 Forhold til 
sin Størrelse kun har ringe Tilbøjelighed til Krydsbestøvning. Saa 
meget mere paafaldende er det derfor, at der blandt Bastarderne i 
Gramineæ er et ikke ringe Antal, der ere fremkomne ved Krydsning 
mellem Arter af 2 forskjellige Slægter, idet en slig Forbindelse i de 
fleste andre Familier er en Sjældenhed. Følgende formodede Bastarder 
af denne Kategori nævntes og forevistes: Psamma baltica R. & 3. 
Flere Forfattere antage denne for at være opstaaet ved Krydsning 
mellem P. arenaria og Calamagrostis Epigejos, en Formodning, der 
har ikke ringe Sandsynlighed, naar man tager i. Betragtning dens 
umiskjendelige Lighed med hver især af de 2 nævnte Årter og dens 
Mangel paa modne Frugter. Den optræder ikke, som de fleste Ba- 
starder, enkeltvis, men findes paa mange Steder i Mængde, hvilket 
dog let forklares ved dens stærkt udprægede vegetative Formering. 
Her i Landet er den især almindelig paa Bornholm. Festuca elongata 
Ehrh. (F. loliacea Curt., Brachypodium loliacecum Fr.) har omtrent 
lige stor Lighed med Lolium perenne og Festuca pratensis, og 
den af A. Braun fremsatte Mening (Flora 1844), at den er et Prø- 
dukt af de 2 nævnte Arters Krydsning, bekræftes yderligere ved 
dens overalt sjældne Forekomst og derved, at den ikke er funden 
med moden Frugt. Den maa altsaa udgaa af Arternes Række, men 
da Meningerne have været delte om, hvorvidt den skal indordnes 
under Lolium eller Festuca, om den f. Ex. skal benævnes Lolium 
festucaceum (Link) eller Festuca loliacea (Curt), Lolium pratensi- 
perenne eller Festuca perenni-pratensis, er her valgt den Udvej, at 
betegne den med det ældste bekjendte Navn. Agropyrum strictum 
Deth. er ligesom foreg. kun iagttaget paa faa Steder og i faa 
Exemplarer: her i Landet kun påa Ærø (M. T. Lange); i Nord- 
tyskland og Skaane er den ligeledes sparsom. Formodningen om, 
at den er en Bastard og at Elymus arenarius har været med- 
virkende, hvoraf dens Habitus bærer Præg, har givet. Anledning. til 
Navnet Å. Elymogenes Arndt. Hvilken Art af Agropyrum, der har 
været den anden Faktor, har derimod været omtvistet: Garcke 
(Fl. v. Deutschl. ed. 13) nævner A. acutum, Areschoug (Skaanes -Fl. 
2. Udg.) A. junceum som Stamplante. De stærkt sammenrullede, 
fløjelshaarede Blade og en noget skjør Axe pege dog snarere hen 
påa den sidste end paa den første af disse Arter. Agropyrum 
pratensi-repens P. Nielsen. Saa vidt mig bekjendt, er denne 
interessante Form kun iagttaget her i Landet, hvor den er funden 
paa Enge ved Stubberup pr. Skjelskør af P. Nielsen; den voxer 
1 Selskab med Hordeum pratense og Agropyrum repens, er ikke 
funden med moden Frugt og derfor vistnok med fuld Ret af Fin- 
deren ansét for en Bastard af de 2 nævnte Arter, og den deler 
Karakterer med hver især af disse. Mellem Slægterne Ægilops o 
Triticum ere flere Bastarder noterede, som have været Gjenstand 
for forskjellige Afhandlinger. Den først iagttagne af disse, Æ. triti- 
coides Req., Afkom af T. vulgare og Æ. ovata, bragte Dunal o. fl. 
Forff. paa den Tanke, at den dyrkede Hvede var fremkommen 
simpelt hen i Tidernes Løb ved Dyrkning, og at Ægilops ovata var 
dens vilde Stamplante. Godron, som nærede Tvivl om denne An- - 
