211 
formrikt och fårut fåga studeradt slågte. Redan ur denna synpunkt 
helsa vi med stora sympathier fårsta fascikeln af Herrar Friderichsens 
och Gelerts Rubi, ty ingen torde vål fårneka, att få kritiska våxt- 
slågten blifvit i Danmark så fåga uppmårksammade som bjårnbårs- 
buskarne, och en blick på I fascikelns prospekt gifver vid handen, 
att utgifvarne erbjuda dels några får vetenskapen nya dels några 
forut inom området osedda Rubus-arter, tvenne facta, som ådagalågga, 
att deras studier bedrifvits med allvar och framgång. Men åfven ur 
en annan synpunkt har anmålaren skål att betyga utgifvarne sin tack- 
samhet. Det år nemligen for studiet af våra svenska Rubi af synner- 
ligt vårde att ega ett verk, som lemnar en dfversigt &fver grann- 
landets arter, helst som Danska 6arne och Slesvig sammanbinda tvenne 
forut ganska noga kånda Rubus-områden, Sydskandinavien och Nord- 
tyskland. 
Detta arbete, som utkom i november fårra året, innehåller 
30 nummer vål konserverade och vål tagna Rubi, af hvilka Nr. 12 
insamlats på Falster, Nr. 9, 10 i Jylland, Nr. 4, 5, 19 på Bornholm, 
Nr. 1, 3, 6, 7, 18, 27 på Seland och de dfriga i Slesvig. Skulle jag 
angående detsamma i dess helhet anse mig befogad att gåra några 
anmårkningar — hvarmed jag ingalunda afser att forringa vårdet af 
den I fascikeln, utan blott &nskar gifva en vink om ett låmpligt sått 
att håja efterfåljanda fasciklars vårde — så ville jag framhålla, att 
nya arter antingen ej borde utdelas forr, ån de blifvit i literaturen 
beskrifna, eller också åtfåljas af diagnos och beskrifning. Huru ange- 
nåmt det ån år att erhålla de hittills obeskrifna R. Langei G. Jensen 
(9), imitabilis K. Friderichsen (23), Friesii G. Jensen (25), Fioniæ 
K. Friderichsen (28), så hade man måhånda våntat att på etiketten 
få se utgifvarnes åsigt om de nya arternas stållning till de ofriga 
danska Rubus-arterna. = Likaledes synes mig en ny fascikel måjligen 
skola vinna något, om man vid insamlandet iakttager stårre fårsig- 
tighet i de fall, då blommande och fruktificerande exemplar utdelas 
under samma nummer, så att ej det ena tages af en skuggform och 
det andra af en solform. I ett exsiccatverk synes det mig nemligen 
ytterst vigtigt, att hvarje nummer omfattar endast en form och att, 
om man onskar meddela flere ån en form af en art, t. ex. sol- och 
skuggform, dessa då, såsom riktigt skett med R. mucronulatus Bor. 
(15, 16) erhålla skilda nummer. I fåreliggande fascikel hafva, såsom 
mig synes. under Nr. 1 R. suberectus, 3 plicatus, 9 Langei, 27 
Wahlbergii, 28 Fioniæ utlemnats dubbla former, hvilket kan 
vålla oreda inom detta slågtes redan fårut ganska besvårliga syno- 
nymi. Forsta fascikeln består af fåljande arter: 
1. R. suberectus Anderss. — De blombårande skotten tillhåra 
en småbladig solform med jemfårelsevit rik blomstålning och normala 
skårmblad, fruktexemplaret deremot en storbladig skuggform med 
fåblommiga klasar och fårlångda skårmblad. 
2. R. fissus Lindl. — som i Skandivien vanligen upptråder vid 
vågar och på dylika solbelysta platser, synes i Slesvig, att doma efter 
de meddelade exemplaren, vara en skuggform.- Den år derfår betyd- 
ligt svagare bevåpnad ån de svenska representanterna af denna art, 
se t. ex. Lindeberg, Herbarium Ruborum fasc. II Nr. 27. Jemfård 
med skuggformer från norra Tyskland, utmårker sig den danske for- 
men for ovanligt jemn serratur. 
3. R. plicatus Whe & N. — Åfven hår ligga i samma ark frukt- 
bårande skott af sol- och skuggform. 
4. BR. nitidus Whe & N. — I Sverige forekomma af denna art 
