213 
Sverige upptråder denna art i fyra från hvarandra ganska vål be- 
grånsade former f. insularis, f. similata, f. pseudo-Sprengelii och f. um- 
bratica, hvilka båra, enligt min mening, hållas skilda, ehuru jag å 
andra sidan ingalunda anser, at någon af dem fårtjenar erhålla ran- 
gen af subspecies. 
9. R. Langet G. Jensen. — Under detta nummer torde två olika 
former hafva sammanfårts, den ene mera glanderik och mjukluden; 
den andre n. glandel-fri och tått filtluden. Såsom tilhårande R. sil- 
vaticus (Focke, Synopsis Ruborum pag. 221) borde R. Langei hafva 
foga bevåpnad inflorescens och i spetsen mjukludna turioner; så år 
dock ej fallet med de mig tillgångliiga exemplaren, hvilka i begge 
dessa hånseenden alltfor tydligt erinra om de sållsynta, glandelhåriga 
formerna af R. villicaulis. 
10. R. gratus Focke. — Då. man från Danmark fårut?) erhållit 
under detta namn en R. scanicus F. Åreschoug nårstående art, år 
det med stor nåje man under detta nummer finner exemplar, som i 
allt ofverensståmma med den tyska arten. 
11. R. Arrhenii Lge. — De lemnade exemplaren åro utsåkt 
vackra och afvika genom en synnerligen rik blomstållning från van- 
liga herbariexemplar af denna art. 
12. R. Sprengelii Whe. — Man bår vara utgifvarne tacksam 
derfår, att de till denna art jemte vanliga 3-fingrade blad åfven lem- 
nat de mera sållan utbildade å-fmgrade. 
13. R. egregtus Focke. — Hår erbjudes en. af Nordens raraste 
och, som mig synes, mest distincta Rubi. Den meddelade formen ut- 
mårker sig ej mindre genom ett får denna art ovanligt tått filtludd 
på bladens undersida ån genom uddbladens obetydliga bredd (4,,—5 
cm. breda, 7—S cm. långa, under det att på exemplar från Bremen 
uddbladen med samma långd forena en bredd af 6-7 cm.). Att 
åfven den Bremiske formen fins i Slesvig, har jeg sett af exemplar 
från Botaniske Forening i Kåpenhamn, och vi våga hoppas att i en 
foljande fascikel få gåra bekantskap med densamma. Från Rubi thyr- 
soidei, hvilken grupp Lange i Botanisk Tidsskrift XIV pag. 132 anser 
denna art stå synnerligen nåra, torde åtminstore de två Slesvigs-for- 
merna lått skiljas genom turionernas och inflorescensens glandler, hvilka 
åro lika tåta som på de tyska exemplaren; måhån :a afser Langes 
anmårkning l. c. den selåndske, ej de- slesvigske formerna. 
14. R. Neumant Focle — synes mig visserligen tillhåra samme 
art som min R. pulcherrimus, men torde dock, såsom utgårande en i 
vissa hånseenden skild form, icke anses identisk med densamme. De 
å etiketten anfårda synonymen torde måhånda af denna anledning 
ej båra såsom sådana upptagas, utan nåmnas endast får att tydliggåra 
den utdelade formens nårmaste affinitet. Olåmpligt vore kanske icke 
att låta R. polyanthemos Lindeb. vara artnamnet och uppstålla den 
svenske (a pulcherrimus) och den fåreliggande slesvigske (2 Neumani) 
som två sidoordnade former under densamme. Den mest i ågonen 
fallande olikheten mellan den Skandinaviske og den slesvigske formen 
ligger onekligen i den senares starka bevåpning, yttrande sig dels 
deri, at turionernas taggar åro tåtare ochstarkare, dels deri, att blom- 
skotten åro bevåpnade ånda upp till blomstållningens spets med syl- 
lika, jemfårelsevis starka taggar. Vidare torde påpekas, att hår fåore- 
liggande form har bladens serratur ojemnare, filtluddet på deras 
undersida tåtare, hvitare och till sist blomstållningen mera bladig ån 
") Insamlad af K. Friderichsen 16 7 1883 i Slesvig, Haderslev Vilstrupsvej, distribuc- 
rad genom Kipenhamns Botaniske Forening. 
