i BE 
berettiget Tendens: at forsvare Linné mod Sachs's altfor overdrevne 
Angreb i hans ,,Geschichte d. Botanik". Andre af Sverrigs mange, 
udmærkede Botanikere ere ligeledes behandlede udførligt og med 
ægte Pietet, f. Ex. Swartz, Elias Fries o. fl, og paa tilsvarende 
Maade har Forf. forstaaet at lade Sverrigs Botanikere træde frem i 
de forskjellige Afsnit — et Forhold, der ingenlunde skal dadles, da 
det, som antydet giver Værket sin væsentlige Værd: især bestemt 
for det svenske Publikum, bør Bogen selvfølgelig stille svenske For- 
skere og Lærere i Forgrunden. 
Hvorvidt Bogen egner sig for Begyndere, er et andet Spørgs- 
maal, der næppe kan besvares bekræftende. Thi dels er Ordningen 
af Stoffet alt andet end overskuelig, dels — og dette er den væsent- 
ligste Anke — bydes der ikke et gjennemarbejdet, SPØRGER Hele, 
hvori nogen Udvikling kan spores; men egentlig kun et. Konglomerat 
af personalhistoriske Notitser, af hvilke mange turde være af under- 
ordnet Betydning, absolut sét, end sige da for Begyndere. Man 
kunde kalde Værket et Herbarium af alle Tiders og Fandil Botani- 
kere, samlede og ordnede med meget varierende Indsigt; en Lærebog 
i Botanikens Historie er det ikke. Dertil kommer endvidere, at 
Forfatteren synes at nære en stærk Uvilje mod, og i hvert Tilfælde 
viser en meget overfladisk Indsigt i de nyere Retninger i Botaniken 
og da særlig Fysiologien. Medens saaledes f. Ex. Linnés øg nærmeste 
Efterfølgeres rent systematiserende Virksomhed (Tiden fra 1735—1802) 
skildres udførligt paa 30 Sider (p. 55—85), affærdiges Priestleys, 
Ingenhous' 0. s. v. Opdagelser med 23 Linier! Paa lignende sted- 
moderlig Maade behandles Anatomi og Fysiologi gjennem hele Bogen, 
kun Læren om Sexualiteten faar nogen nærmere Omtale, takket være 
dens forlængst anerkjendte systematiske Betydning. 
Som Haandbog betragtet har Bogen nogle. gøde Egenskaber: 
den omfatter saaledes Botanikere fra Aristoteles til de allersidste 
Aar — medens Sachs giver Tiden fra det 16de Aarhundrede til 1860. 
Endvidere findes der, foruden de udenlandske, særdeles mange svenske 
Navne med Personaloplysninger, af hvilke mange ogsaa for Danske 
have Interesse. Der er imidlertid i hele denne Oversigt alvorlige 
Mangler at paatale, især ved de fremmede Forfattere, og, som det 
kunde ventes, er det navnlig i anatomisk og fysiologisk Henseende. 
Som Exempler blandt mange kan anføres, at ved Mohl (p. 244), 
der ikke behandles efter Fortjeneste, nævnes hverken hans vigtige 
anatomiske Arbejder om Bladgrønt eller hans berømte Afhandling 
om Slyngplanter. Ved Payen (p. 243) ikke, at det er ham, der har 
grundlagt Læren om Cellulose som Cellevægens ,væsentligste" Be- 
standdel; Hanstein (p. 257) affærdiges med Ordet ,,Væxtanatom"; 
Schwendener (265) nævnes vel for sin Lichentheori, men ikke som 
Fader til den fysiologiske Anatomi o. s. v., Van Tieghem (267) 
kun som uheldig Forsker m. H. til Coprinus' formentlige Befrugt- 
ning! og ved Sachs (265) nævnes en Del Værker, men ikke hans 
Basskaj dende Experimentalfysiologi fra 1865, Grundlaget for hele 
»Wirzburger-Skolen”. At ogsaa den nyere Systematik behandles 
stedmoderligt, ses bl. a. ved Eichler (p. 266). 
Disse og lignende Mangler have vel til Dels deres Forklaring i 
den Omstændighed, at Forf. har villet føre sin Historie helt op til 
1885 — at skrive en Nutids Historie er jo ogsaa en saare vanskelig 
Sag, der kræver en ganske særlig Overlegenhed og alsidige Kund- 
skaber, ja helst profetiske Gaver. Forf. har sat sig en Opgave, han. 
langtfra har kunnet magte. De værdifulde Oplysninger og Momenter, 
der ubestrideligt findes i Bogen, komme derfor ikke til deres Ret. 
W. Johannsen. 
