40 
end den rene Luft; Fordelene heraf for Planten er øjensynlig. Hos 
mange Ørkenplanter blive Spaltaabnings-Læbecellerne hen ;paa Aaret 
saa stærkt fortykkede og kutikulariserede, at de miste Bevægelig- 
heden, og ofte findes de dybt indsænkede. 
Vand-Aflejringen. Planter, der leve under Forhold, hvor 
Optagningen af Vand har ondt ved at holde Skridt med Transpira- 
tionen, maa helst være saaledes organiserede, at de ere i Stand til 
under gunstige Forhold at opsamle et Forraad, der kan strække til 
for en længere Tid; de maa have et Vand-Reservoir. Dette er dels . 
knyttet til Overflade-Vævene., dels til de indre Væv. Medens det 
førstnævnte (navnlig i Følge Undersøgelser af Pfitzer og'Westermaier) 
ofte optræder som Hypoderm, d. v. s. ved at Epidermis forstærker 
sig ved et eller flere underliggende Cellelag, der ere vandførende, 
findes et saadant ikke hos Planter i den arabiske Ørken; hos disse 
er det selve Epidermis-Cellerne, der hvælve sig blæreformigt frem, 
saaledes som det i særlig høj Grad er Tilfældet med Mesembryan- 
themum cristallinum. Forholdene hos denne vare særlig lærerige. 
Et oprykket Exemplar af Planten, der foruden de enorme Blærer 
paa Bladene og Stænglerne ellers intet Vand-Reservoir har, holdt 
sig uden nogensomhelst Vand-Tilførsel mange Uger igjennem, ja ud- 
viklede endogsaa Blomster. Hvorledes dette var muligt kunde man 
se med sine egne Øjne. I Løbet af den første Uge bemærkede man 
hvorledes paa det underste Blad først enkelte, senere efterhaanden 
flere Blærer mistede deres Spænding og tilsidstøganske faldt sammen. 
Da de omtrent allesammen havde fristet denne Skjæbne, tørrede 
Bladet i overordentlig kort Tid ind. I den anden Uge gjentog det 
samme sig med det følgende Blad og Forf. var derfor ikke over- 
rasket ved midt i Juli Maaned at finde de overordentlig tørre Grus- 
bunker i Omegnen af Alexandria overtrukket med Mesembryanthemum- 
Planter, af hvilke der ikke var andet levende end Frugtdelene, der 
gik deres Modning i Møde. De alene vare endnu grønne og udven- 
dig besat med de struttende Blærer; alle andre Organer, specielt 
naturligvis Bladene, havde efter Tur nedefra opefter afgivet deres 
Vandforraad og derved gjort det muligt, at Frøene paa deres Be- 
kostning kunde finde Tid til at modnes. — Hos Græssene opnaas 
det samme Resultat ved at visse Grupper af Epidermis-Celler udvide 
sig indadtil i Bladkjødet (af Tsirch ere: disse kaldte Hængselceller, 
»Gelenkzellen", og opfattede paa en noget anden Maade). Som Ex- 
empel påa Græssene er Cynodon Dactylon nærmere skildret. I 
Bladenes Indre er Vandvævene ofte meget stærkt udviklede og 
dette gjælder navnlig de trinde Blade; der er mange Tilfælde, hvor 
Assimilationsvævet findes som en tynd Kappe mellem Epidermis og 
det mægtige Vandvæv, i hvilket der findes indsænkt et eller flere 
meget smaa Karbundter. Disse stærkt vandholdige Planter ere til- 
lige gjerne Saltplanter, og det har vist sig, at det netop er de vand- 
førende Væv, der ere saltholdige; dette bevirker baade en Nedsættelse 
i Transpirationen og en Forøgelse af Sugeevnen. 
Hvad Assimilations-Systemet angaar maa særligt fremhæves, 
at den isolaterale Bladbygning med veludviklede Pallisader paa begge 
Bladsider er langt den overvejende i den paagjældende Flora. I mange 
Tilfælde er Bladbygningen en saadan, at Bortledningen af de i Palli- 
saderne dannede Stoffer kun kan tænkes at finde Sted under Med- 
BEER af Epidermis, saaledes som det først er paavist af Haber- 
landt. 
Uddannelsen af mekanisk virksomme Elementer beførdres af 
Voxestedets Tørhed; for de fleste Ørkenplanters Vedkommende gjæl- 
det dog, at de Indretninger, der have Betydning for den almindelige 
