59 
påa hinanden udskilte Lag have samme molekylære Struktur; 
men Lagene i en Membran have det, som af Forf. paavist, netop 
ikke, og heri ser Forf. en saa væsenlig Differens, at han føres til 
at henregne deres Væxt under en noget anden Kategori. Forf. 
vil derfor i Stedet for Apposition have indført Ordet Nydan- 
nelse; det forekommer 'Ref., at dette ikke er nødvendigt, og at 
man godt kan bibeholde Udtrykket Apposition ogsaa for de af 
Forf. behandlede Tilfælde; om ogsaa Dannelsesmaaden af Fortyk- 
ningslagene er noget forskjellig fra den, man i Almindelighed 
betegner med dette Begreb, er der ifølge Ordlyden ikke det 
mindste ivejen for ogsaa her at benytte den velbekendte Ter- 
minus. I øvrigt er Betegnelsen ,,Neubildung" jo ingenlunde ny; 
i ældre Lærebøger, f. Ex. hos Hofmeister (Pflanzenzelle) findes 
adskillige Exempler opførte under denne Kategori, men Krabbe 
vil netop vise, at al Membranfortykkelse beror herpaa. 
I et særligt Afsnit undersøger Forf. de ejendommelige, udvidede 
og indsnævrede Sejbastceller hos enkelte Apocyneer (f. Ex. Nerium); 
her ser man ofte det ejendommelige Tilfælde, at Protoplasmaet i de 
for øvrigt stærkt fortykkede Celler har delt sig i flere Portioner, 
(hver svarende til en af de udvidede Regioner af Cellen), som atter 
hver for sig har omgivet sig helt og holdent med lagdelt Cellulose- 
membran; endvidere kan man i Sejbastcellernes Ender saa vel 
som i Enderne af Mælkecellerne hos visse Euphorbiaceer se flere 
meget tydelig adskilte Lag med store enten af Luft eller Vand 
eller Protoplasmarester opfyldte Mellemrum lige i Cellens Ende 
som en Del smaa Kamre; saadanne Lag kunne ikke være dannede 
ved Intussusception, men forklares derimod let ved Forf.'s ovenfor 
udviklede Synsmaade, altsaa ved Apposition (Ref.). 
Efter at have udviklet, hvorledes Cellehindens Fladevæxt 
maa foregaa, ikke som Strasburger mener, ved Udvidelse, men 
ved virkelig Væxt (altsaa Stofforøgelse) ved Intussusception, slutter 
Forf. sin læseværdige Afhandling med nogle Betragtninger over 
Fremkomsten og Opfattelsen af Membranstribningen, i hvilket 
Kapitel han ikke kan erklære sig enig med den Någeliske 
Forklaringsmaade. 
Forf. er ikke bukket under for den ofte saa almindelige Fri- 
stelse til at generalisere sine Resultater; Botanikerne ville derfor 
nu kunne prøve disse paa de talløse andre Tilfælde, som frembyde 
sig. Caulerpa har Forf. ikke undersøgt, men det vil utvivlsomt 
kun være bekræftende Resultater, som lade sig hente herfra; i al 
Fald tyde Nolls i 1887 i Botanische Zeitung og senere i en stor 
Afhandling i det Senckenbergiske naturforskende Selskabs Skrifter 
publicerede Undersøgelser over denne Alge bestemt derpaa; Noll 
hår nemlig farvet den levende Caulervamembran med Berliner- 
blaat og faaet Planten til at voxe videre; de derefter dannede 
Membranlag viste sig da ufarvede indenfor de gamle. Ogsaa 
Klebs's nyoste Iagttagelser paa andre Alger [Tibinger Unter- 
suchungen 1888] tale imod Intussusceptionslæren og direkte for 
Appositionsteorien. 
Til Slutningen skal blot tilføjes, at Krabbes Arbejde er led- 
saget af vel udførte, meget oplysende Tavler og i øvrigt inde- 
holder mange Deétails, som vi i det ovenstaaende have maattet 
forbigaa. V: A.. Poulsen: 
Annals of Botany. Edited by Isaac Bailey Balfour, Sidney Vines 
and Farlow. Oxford. 1887. 1. Bd. cmpl. 25 Kr. 
Omendskønt man i vore Dage, da Literaturen i Stedet for at 
