61 
i Udviklingsevne viste sig ikke blot derved at stedse færre spirede, 
men ogsaa derved, at selve Spiringen foregik langsommere. Alle- 
rede ved Spiringen måaa der optages Næring ad endosmotisk Vej 
fra det omgivende Medium, thi saas Sporer i destilleret Vand, saa 
gaa overmaade mange til Grunde, rimeligvis af Mangel paa Næring. 
Dog tør Vandet heller ikke indeholde for mange Næringsstoffer. 
Saas Sporerne i en Næringsopløsning, der indeholder Salte i et 
Forhold af 3 pro mille, saa foregaar Spiringen overordentlig lang- 
somt. Dannelsen af et Rhizoid (Haarwurzel) udebliver, medens et 
saadant udvikler sig kæmpestort i Flodvand. Selv i fuldstændig 
Mørke kunne Sporerne bringes til at spire, men Udviklingen er 
ulige langsommere end i Dagslyset, ogsaa i direkte Sollys fore- 
gaar Udviklingen noget langsommere end i diffust Dagslys. For- 
fatteren bekræfter Stahl's Angivelse af, at de ved Sporens Spiring 
dannede første 2 Celler, den primære Forkimcelle og Rhizoidcellen 
(,die Wurzelzelle”) ere saaledes orienterede i Forhold til Lyskilden, 
at denne sidste vender bort fra denne, dog kun for saavidt Spi- 
ringen finder Sted i direkte Sollys; det diffuse Lys derimod har 
ingen Indflydelse paa Orienteringen af den første Skillevægs Ret- 
ning ved Sporens Spiring. Dernæst gives en indgaaende Beskrivelse 
af Forkimens Udvikling, Antheridiernes og Arkegoniernes Dan- 
nelse. Forf. gjør opmærksom paa det i biologisk Henseende inter- 
essante Forhold, at Arkegonierne påa de hunlige Forkim altid 
findes mellem to paa hinanden følgende Lapper af denne og saa- 
ledes ligesom sidde i Bunden af en Tragt, hvori Vandet, en Dug- 
draabe f. Ex.,. fastholdes og dermed ogsaa de Sædtraade, der maatte 
naa dertil. Paa de hanlige Forkim derimod udebliver Dannelsen 
af slige Lapper, der netop her ville blive en Hindring for Sæd- 
traadenes Bortsvømmen fra Antheridierne. Medens man vel maa 
anse Dioeci for det normale for Equisetums Forkim, saa er dog 
enbo Forkim ingenlunde et saa sjældent Fænomen som i Almin- 
delighed antages. Efter indgaaende Undersøgelser mener Forf. 
bestemt at kunne paastaa, at Differentieringen af Kjønnene er 
betinget af ydre Forhold, og at det navnlig ere de mer eller mindre 
gode Ernæringsvilkaar, der betinger Dannelsen af en hunlig eller 
hanlig Forkim. Saaledes ville svagt ernærede Forkim altid kun 
frembringe Antheridier og fra Begyndelsen kraftigt ernærede Forkim 
Arkegonier; medens hunlige, som bringes under ugunstige Ernæ- 
ringsforhold holder inde med Arkegoniedannelsen, men derimod 
danner Artheridier, og omvendt hanlige Forkim under Indflydelse 
af bedre Ernæringsvilkaar kunne danne Arkegonier. Den første 
Rhizoide (,Haarwurzel”) af den spirende Spore forholder sig 
snart negativ og snart positiv heliotropisk. Dette Forhold skyldes 
dels Lysets Indvirkning og dels Fugtigheden af den omgivende 
Luft, idet Spidsen af Rhizoiden forholder sig negativ heliotropisk 
i direkte Solskin, men derimod positiv heliotropisk ved svagere 
Lys i Forbindelse med en af Vanddamp mættet Atmosfære. De 
senere i Mængde udviklede Rhizoider dannes alle paa Skyggesiden 
og trænge ned i Underlaget. Ogsaa paa Forkimens Lysside opstaar 
påa noget ældre Forkim Haardannelser, idet enkelte Celler voxe 
ud til indtil 1 Ctm. lange Haar, der utvivlsomt spille en Rolle ved 
Befrugtningen, idet de danne ligesom en Bro fra den hanlige til 
den hunlige Forkim, over hvilken Sædtraadene kunde vandre 
svømmende i det vedhængende Vand. Angaaende Sædtraadene 
(Spermatozoiderne) har Forf. anstillet særdeles grundige Under- 
søgelser ikke blot for Equisetaceernes, men ogsaa for de andre 
højere Kryptogamers Vedkommende. Heraf fremgaar, at samtlige 
