sø. BER 
Wigand: Nelumbium speciosum W. Eine monographische Studie. 
"Vollendet und herausgegeben von Dr. E. Dennert. [Bibliotheca bota- 
nica. Heft Nr. 11] Cassel. Fischer. 1888. 68 Sider + 6 Tavler. 
Allerede i 1871 har den i Oktober 1886 afdøde Prof. Wigand 
i Botan. Zeitg. offenliggjort en foreløbig Meddelelse om den i Over- 
skriften nævnte Plante, som han allerede den Gang havde sat sig 
til Formaal nøjagtig at undersøge i alle Henseender. Som det 
fremgaar af de Ord, hvormed W.'s Elev, Dr. Dennert, indleder 
den store og statelige Afhandling, og som jo ogsaa andet Steds 
fra er ret bekendt, var W. en ivrig Forfægter af Læren om Årter- 
nes Konstans; det var hans iøvrigt ingenlunde fejlagtige Anskuelse, 
at skulde man vinde en klar systematisk Indsigt, maatte man 
kende alle en Arts Karakterer; vort nuværende System lider 
derfor af den Mangel, at det er for énsidigt begrundet, idet der 
kun er taget Hensyn til morfologiske Karakterer. Ikke faa af 
hans Elever have derfor givet sig af med anatomisk-systematiske 
Arbejder, og ogsaa i denne Henseende giver W.'s efterladte N e- 
lumbium-Studier mange Bidrag. 
Forf. begynder med Kimplantens morfologiske Opbygning og 
beskriver dernæst Plantens Forgreningsforhold i det Hele taget. 
Herved kommer han ind paa det samme Spørgsmaal, som i vor 
Litteratur har været behandlet af Warming [Vidsk. Medd. fra 
nat. Forening, 1879—80, Pag. 444], og han fortolker ligesom denne 
Rhizomet som et Sympodium, om han end ogsaa opfører adskillige 
Iagttagelser, som efter hans Mening egenlig -ikke ere ret forenelige 
med den nævnte Tydning. Wigand har saaledes ikke kunnet 
faa Øje paa den af Warming iagttagne abortive Axeende. 
Plantens forskjellige Organer, vegetative som florale, under- 
kastes dernæst en mere indgaaende morfologisk Beskrivelse. Det 
paavises, at den strukturløse Hinde, som overtrækker den mægtige 
Plumula, er Resten af en Endosperm; Blilomstens Udviklingshistorie 
gives, Rhizomets Væxt og Bladenes Udvikling gennemgaåaaes tem- 
melig udførlig, men uden egenlig at bringe meget og væsenligt 
nyt, og i et følgende Afsnit gaar Forf. derpaa over til Plantens 
Anatomi. Den topografiske Side af denne, Karstrængenes og Luft- 
kanalernes Forløb og Antal i Rhizom, Blad og Blomsterstilk er 
meget udførlig behandlet: den histølogiske Side er mindre ind- 
gaaende skildret, men der kan ikke være Tale om her at referere 
noget. deraf, da Detajllernes Mangfeøldighed er altfor stor. Forf. 
anfører angaaende Luftgangsforholdene i Rhizomet, at de Bary 
ved sin Omtale af dette Punkt [Vergl. Anat., Pag. 227] skulde 
have begaaet en Fejl; heri kan Ref. dog ikke give ham Ret. Forf. 
fraskriver Bladstilkene en egenlig Epidermis og taler der om deres 
»Pseudoepidermis"; her foreligger sikkert en ikke ganske korrekt 
"Opfattelse.  Udvæxterne paa Luftkammervæggene (,stilkede Kry- 
staldruser"), selve Væggenes meget mærkelige Udvikling [i Følge 
Forf.] er udførligere beskreven, ligesom ogsaa Frugtvæggens 
Anatomi. 
Ved Bedømmelsen af Wigands efterladte Arbejde maa man 
tage Hensyn til, at det ikke forelaa færdigt fra hans Haand. Det 
mangler ganske Litteraturhenvisninger, og om Sammenligning 
med kendte Forhold hos andre Planter eller endog hos denne er 
her ikke Tale. Det gør paa mange Punkter et temmelig gammel- 
dags Indtryk, som meget godt kunde være udvisket noget af Be- 
arbejderen, og naar denne paa Titelbladet har sat Ordet ,, vollen- 
det," kan det kun vanskelig forsvares. Ikke destomindre leverer 
-det mange Bidrag itil den omhandlede Plantes Naturhistorie; det 
