89 
sin ,Lehrb. der Baumkrankh.” 1882 beskrevet en ny Art: G. tre- 
melloides, som muligvis kunde være den, der stod i Forbindelse 
med Æbletræets Æcidier, og Overlæge Gad lovede derfor i det føl- 
gende Foraar at ransage Egnen ved Skjærekilde for at søge efter 
den. I Midten af Maj 1886 fandtes da ogsaa, i Nærheden af de 
Æbletræer, paa hvilke vi det foregaaende Aar havde set saa mange 
Æcidier, flere Juniperus ,påa Stamme og Grene angrebne af en 
Gymnosporangium, som nærmest lignede en usædvanlig kraftig 
udviklet G. conicum, men dog frembød flere Ejendommeligheder 
og svarede ganske til den dog ikke synderlig klare Beskrivelse, 
som Hartig giver af sin G. tremelloides”. Gad foretog derefter 
Infektionsforsøg med dens Sporidier paa de før nævnte Æbletræer 
i Rindsholm Krat, og de fremkaldte kraftige Spermogonier påa 
Bladene; men ved Afsendelsen af denne Meddelelse til mig den 
30. Juni 86 var der selvfølgelig endnu ikke udviklet Æcidier, og 
en derefter følgende Norgesrejse og senere langvarig Sygdom har 
hindret hans Fortsættelse af Iagttagelsen. — Jeg modtog i 1886 
Exemplarer af den nævnte nye Gymnosporangium fra Jylland, 
men for silde til det Aar at anstille Udsædsforsøg.  Skjønt deres 
Teleutosporer ere ansete for at spire samme Foraar, de udvikles, 
var der jo en Mulighed for, at der i saa Henseende kunde være 
Forskjel paa de to Slags Teleutosp., som i Reglen findes blandede 
i samme Hob, saa at de mere tykvæggede kunde overvintre i 
spiredygtig Stand. I Foraaret 1887 viste det sig ogsaa, at de 
endnu vare i Stand til at spire, og jeg udsaaede derfor den 21. 
Maj endel saadanne Sporer paa 6 forskjellige Sorter Æbletræer 
paa de netop frembrydende Blade, og mærkede alle de besaaede 
Grenskud med ombundne Traade. En Maaned efter viste de be- 
kjendte gule Spermogoniehobe sig paa flere eller færre Blade af 
alle de besaaede Skud, og i Slutningen af Avgust var der talrige 
vel udviklede Exemplarer af <Åecidium penicillatum paa samme 
Blade. Da alle Forsøgene, baade de af Gad og mig udførte, ere 
anstillede i det fri, har man ganske vist endnu ikke fuldgyldig 
Bevis for Rigtigheden af det her antagne genetiske Sammenhæng, 
men foreløbig er der største Sandsynlighed for Rigtigheden heraf, 
og jeg haaber, at de fornyede Forsøg, som Gad har lovet at an- 
stille til Foraaret med frisk Materiale og alle fornødne Forsigtig- 
hedsregler, ville tjene til den endelige Bekræftelse. 
Jeg skal dog endnu bemærke, at i den Have, hvor Forsøgene 
bleve anstillede af mig, viste sig i September adskillige Nabotræer 
til dem, jeg havde inficeret med Hvilesporer, ogsaa pletvis be- 
fængte med Æcidier paa Bladene. Men det er jo meget naturligt, 
at endel Sporidier fra de spirende Teleutosporer ere førte omkring 
af Vinden, ligesom det ogsaa maa bemærkes, at saadanne Æcidier 
aldrig tidligere vare bemærkede i denne Have, saa at de ogsaa 
vakte Opmærksomhed hos Andre, uden at jeg havde givet Anled- 
ning dertil ved at omtale Udsædsforsøgene. — I ,,Unters. tuber 
die Spermog. der Rostpilze”", Wien 1882, omtaler Rathay nogle 
Forsøg med Dyrkning af Gymnosporangium, som har vakt en Del 
Tvivl med Hensyn til de angivne Resultaters Rigtighed, men som 
nu kan forklares ret naturligt. Han angiver nemlig, at han ved 
Udsæd af Gymnospor. juniperinum, der jo som bekjendt staar i 
Forbindelse med Æcidier paa Røn, fik, ,mod al Forventning”, 
frembragt Roestelia penicill. paa Pyrus Malus, Sorbus Aria og Cy- 
donia vulg. Sagen er jo rimeligvis den, at han har forvexlet G, 
juniperinum og den dengang endnu ikke beskrevne, meget lig- 
nende G. tremelloides med hinanden, 
