112 
bæk af Liebmann (Finderens Navn er rigtignok ikke angivet, men 
Etiketten er skreven af L. og Expl. desuden stemplet ,,Herb. 
Liebmann"). Arten adskiller sig især ved Frugtens Form fra S. ramo- 
sum, som den ellers meget ligner. Den er funden i sydlige England, 
Frankrig, Italien og nu altsaa hos os, hvor den vel ved nærmere 
Eftersyn vil findes paa flere Steder. Af den Beskrivelse som Beeby 
har givet i Journal of Botany Vol. XXIII. Pag. 193. 1885, hid- 
sættes her en Oversættelse. 
Sparganium neglectum Beeby. Rodstok med Udløbere. Grund- 
blade 3—5 Fod lange, trekantede ved Basis, rendede paa Oversiden 
og næsten helt igjennem kjølede, stive, oprette, aldrig slappe eller 
flydende i Vand, ragende op over den blomstrende Axe. Stængel- 
bladene, som ere noget rendede paa deres nedre Halvdel, og Høj- 
bladene alm. kjølede til deres Spids. Blomsterstanden et sammen- 
sat Ax, hver Gren bærende 1—3 92 Hoveder med mange 2 Hoveder 
over dem. Frugten næsten eller aldeles siddende, omvendt æg- 
formet-tilspidset, eller hvis den er Zirøet, afrundet, omvendt-æg- 
formet, almindelig noget mére end 2 Gange såa lang som bred 
(Griflen fraregnet), ikke afstumpet, men lidt efter tilspidset: ud i 
Griflen (the beak), som er Y%,—/,, almindeligst %”., af Frugtens 
Længde: denne er ved Sammentrykning let kantet med et kreds- 
rundt Tværsnit. Epicarpiet bestaar af talrige smaa Celler, som 
forblive tykke og faste i den modne Frugt og saaledes skjule 
Ribberne i Endocarpiet. Q Blomstens Perigonblade linjeformede 
med en bred spateliormet Spids. Mer eller mindre lysegrøn i 
tørret Tilstand. 
SR 
Etikettering af Præparater i Spiritus. De almindelig brugte paa- 
klæbede eller paahængte Etiketter tilsmudses, gaa let af, og ere i 
det Hele lidet hensigtsmæssige. Jeg har derfor forsøgt at anbringe 
Etiketten inde i Glasset, og som det synes med Held. Som Skrive- 
vædske kan almindeligt Blæk ikke bruges, da det tidligere eller 
senere udvidskes; ægte Galæbleblæk er bedre, dog kun naar Eti- 
ketten ligger nogle Dage inden den paasættes. Langt at foretrække 
er dog den i Handelen gåaende Tusch, Encre de chine liqvide, fra 
N. Antoine & fils. Paris. Hermed skrives Etiketten, og såaasnart 
den er tør, overstryges den ved Hjælp af en blød Pensel med 
Æggehvide og anbringes nu hurtigt paa Indersiden af Glasset i 
- passende Afstand fra Proppens nederste Rand. Den trykkes fast 
med Fingrene eller, hvis Aabningen er vid nok, med et tørt Klæde, 
idet man søger at forhindre, at der kommer Luftblærer mellem 
Papiret og Glasset, eller Æggehvide udenfor Etikettens Rand. 
Glasset kan derefter strax fyldes med Spiritus uden at Æggehviden 
behøver at tørre først. Etiketter i Botanisk Museum, som bleve 
anbragte paa denne Maade for over et Aar siden, have holdt sig 
fortræffelig; selvfølgelig maa undtages de enkelte Præparater, som 
blive ved at farve deres Spiritus i meget lang Tid; her maa Eti- 
ketten af og til fornyes, men deres Tal er da heldigvis ringe. Da 
Æggehvide holder sig saa kort Tid frisk, kan det anbefales, at 
lade den tørre ind paa en Glasplade og løse den tørre Masse op 
i lidt Karbolvand, efterhaanden som man har Brug for den. 
Redaktion: Hjalmar Kiærskou og Sophus Riitzou. 
Hotfensberg & Trap's Etabl. Ajøbenhavn. 
