157 
Med Gud for Ære og for Ret 
Vor. Konge kjær 
Os værner just mod ondt og slet, 
Han søger viske ud hver Plet, 
Han virker for os netop det, 
Vor Konge kjær, 
At vi paa Sandhed bygge maa 
Og stadig derved fremad gaa 
Især. 
Vor Konge leve; thi sit Land 
Han elsker jo. 
Om ham vi samles alle Mand 
Med ham vi ere Eet forsand 
Med ham i Haab og Tro vort Land 
Vi elske jo. 
Et Leve være Kongen bragt, 
Med ham vi vandre uforsagt 
kSEro: HØIK: 
Professor Lange udbragte Skaalen for Hs. Majestæt: Det 
var en gammel, god Skik ved store festlige Leiligheder at ud- 
bringe et Leve for Landets Overhoved. Vi Danske havde 
altid sluttet os fast om Kongen og særlig havde vi Grund 
dertil overfor Kong Christian den Niende, der fuldt ud havde 
vist, at han elskede vort kjære, gamle, søndrede Fædreland 
og derved saavelsom ved sit smukke Familieliv havde vundet 
hele Folkets Agtelse og Kjærlighed. Hans Majestæt Kong 
Christian den Niende leve! . 
Ved Botanisk Forenings Halvhundredaarsfest. 
Mel. Vintern rasat ut bland våra fjållar. 
Floras Døttre kan du faa i Tale 
Kun, naar du har dem at kjende lært; 
Thi wods stoltest Mø i gyldne Sale 
Holde de paa Etiquetten svært. 
Er du ikke. for dem præsenteret, 
Kjender ej du Navnet paa enhver, 
Gaaer Konversationen høist generet, 
Kan kun dreie sig om Vind og Veir. 
Men med os, som kjende godt saa mange, 
Tale de om Ting af større Vægt. 
Mildt de smile til vor gamle Lange 
Og fortælle ham om deres Slægt; 
Svare venlig Warming, naar han fritter 
Dem om Gaaderne i deres Liv; 
Rostrup tør endog om Parasiter 
Hviske med dem tidt til Tidsfordriv. 
Ei de vredes, selv om vi dem bære 
Paa vor Ryg i store Kasser hjem; 
Thi de vide, at den største Ære 
Vi i Døden vil berede dem, 
