. 158 
At de med en Gravskrift sirlig hyldes 
I Papyrus paa Ægypters Vis, 
Til af deres Mumier næsten fyldes 
Hele Mortensens Nekropolis. 
Gid det smukke Forhold maa bevares 
Mellem dem og vore Forskermænd, 
Stedse flere Gaadespørgsmaal klares, 
Alt som nye dukke frem igjen! 
Gid vort Samfund maa som hidtil bære 
Høit Ideens liliehvide Flag, 
Og til sin og Pædrelandets Ære 
Stedse fremad føre Sandheds Sag. v 
Prof. Warming gjennemgik Foreningens Historie. Barnet 
født i Charlottenlund, d. 12te April 1840 — men Fødselen 
egentlig begyndt en Uge forinden. Lange udlagt som Fader, 
Petit Moder. Om det blev flasket op, vides ei —, men der 
formenes, at dét strax efter Fødselen tømte adskillige Fla- 
sker. Daaben udsat indtil videre; som Kjælenavn fik den lille 
Navnet: Naturhistorisk Selskab. Daab 1848 — sammen med 
en i Menneskelivet ukjendt physiologisk Copulationsproces med 
Skandinavisk Bytteselskab. Barnets første Tid gik noget 
stille hen; ingen skjulte Børnesygdomme, men ofte længere 
Søvn, hvad dog ikke kunde forurolige, da Smaabørn trænge 
til megen Søvn. Tandbrudsperioden 1865, da Tidsskriftet 
stiftes; den lille prøvede strax sine Tænder, det gik ud over 
Ørsted, og Barnepigen, Heiberg, der havde ladet Barnet bide, 
tog Afsked, en ny fæstedes: Kiærskou. Kun een Gang endnu 
noget Skraal og Spektakel, da Barnet havde faaet ufordøie- 
lig islandsk Mad, der foraarsagede Kneb i Maven. Nu kom- 
men til Lømmelalderen; en prægtig lovende Gut, af hvis 
Fremtid vi haabe meget. Vi ønske, at han altid, som For- 
fatteren af nys sungne Sang skriver, maa ,, holde Ideens 
Fane høit" 9: arbeide for Videnskaben, for dens egen Skyld, 
med Forskningens ophøjede Maal for Øie, at finde Sand- 
heden; vi tømme vort Glas for, at Botanisk Forening i sin 
Midte altid maa finde Mænd, som have Villien til at arbeide, 
og Evnerne dertil, saa at den maa virke til Ære for vort saa 
mishandlede, men saa elskede lille Land, for hvilket vi haabe, 
at om det end aldrig faaer nogen Stortid igjen, det dog maa 
fostre Stormænd og frembringe Stordaad. 
Sang for Fædrelandet. 
Mel. Der er et Land dets Sted er højt mod Norden. 
Du skjønne Land ved Østersøens Bølge, 
Ved Kattegat og Vesterhavets Bred, 
Med Fastland og med Øers Flok i Følge! 
Et bedre Land paa Jorden ei jeg veed. 
