180 
sin Bog, selvfølgelig ikke refereres; kun Gangen i Fremstillingen 
kan antydes. 
Efter en kort historisk Indledning gaaer Forf. over til Calcium- 
saltenes Optræden i Planten i al Almindelighed, hvorpaa specielt 
Spørgsmaalet om det oxalsure Kalks krystallographiske Forhold 
udførlig omtales. Forf. kommer her bl. A. ind påa de samme Forsøg,. 
som Kny har anstillet, nemlig om Betingelserne for Kalkoxalatets 
Optræden i monoklin eller tetragonal Krystalform. De Rosanoff'ske- 
Krystaldruser skjænkes en udførlig Opmærksomhed; ved denne 
Leilighed kommer Forf. til at erklære sig uenig med Wakker i 
den Anskuelse, at alle Krystaller oprindelig skulde dannes i Va- 
kuoler. Forf. gaaer nærmere ind paa det Spørgsmaal, som Schimper 
lidt tidligere har berørt, nemlig Calciumoxalatdannelsen i Planten ;. 
han skjelner mellem 1) primairt, 9: det uafhængig af Lys og Chlo- 
rophyl dannede; 2) secundairt, 2: det i den bladgrøntholdige Celle 
afhængigt af Lyset dannede; det har Intet med Assimilationen at. 
gjøre, men hidrører fra de ved Transspirationen til Bladene ledede 
Mineralsalte; 3) det tertiaire, d: det, der saa ofte afleires i Nær-- 
heden af større Cellulosedepoter (eller Vævmasser med stærkt. 
fortykkede Vægge); om dette antager Forf., rigtignok væsenligst 
støttende sig til anatomiske Facta, at det er opstaaet som Ud- 
skillelsesproduct af Kulhydrat-Kalkforbindelser, i Skikkelse af 
hvilke Bygningsstofferne til de sig fortykkende Membraner have 
vandret; 4) endelig det quartaire, 3: det, som dannes, naar Bladene 
i Høst udtømmes, ved Ombytning af Syrer mellem det oxalsure 
Kali og Kalksaltene. 
Efter at have omtalt dels det i Membranerne krystallinsk ud- 
formede Calciumoxalat, dels Raphiderne, gaaer. Forf. over til Cal- 
ciumcarbonatet, ved hvilket han særlig dvæler ved de mærkelige 
og interessante Dannelser, man kalder Cystolither. Heraf afbildes 
en Mængde Former, og Ficus-Arterne, Cueurbitaceerne, ÅAcantha- 
ceerne 0. åa. gjennemgaaes temmelig udførlig i denne Anledning,. 
hvorved den Mening fremsættes, at Cystolitherne ere Legemer,. 
hvori Calciumcarbonat kan afleires til mere eller mindre langvarig 
Opbevaring. Ogsaa de med kulsur Kalk incrusterede Coralliner,. 
Lithothamnier, Lithophyller o. a. saakaldte Kalkalger er Gjenstand 
for Forfatterens Betragtninger, der endelig for Kalksaltenes Ved- 
kommende udvides til Calcjumphosphatets og -sulphatets Forhold 
i Planten. 
Forfatteren, der allerede påa mangt et Punkt i Behandlingen 
af de i det foregaaende nævnte, ofte meget interessante histologiske 
Forhold har vist, at han ikke er bange for at opstille Hypotheser,. 
har ogsaa dannet sig en unegtelig snildt tilrettelagt Stofskifte- 
hypothese; ,,Kvælstoffet i Jordbundens salpetersure Salte", siger 
han, ,forenes i Planten med Kulbrinter til Amider, der sammen 
med Kulhydrater danne Æggehvidestoffer, hvorhos Ilt bliver fri. 
Denne Æggehvide spaltes igjen i Asparagin og Kulhydrat, hvoraf 
hint ved Tilførsel af nye Kulhydrater atter danner Æggehvide,,. 
medens dette forbrændes ved Aandingen. Den omtalte, frigjorte 
Ilt (for hvis Skyld Hypothesen utvivlsomt er dannet) bliver da 
disponibel til Dannelsen af organiske Syrer, særlig Oxalsyre, som. 
bemægtiger sig den Kalk, der (efter Kohls Theori) i chemisk For- 
bindelse med Kulhydrater har været anvendt til disses Transport. 
i Planten. 
Det sidste Afsnit af Kohl's Bog handler om Kiselsyren, og 
heraf er da atter det store Kapitel om de mærkværdige og tem- 
melig gaadefulde Stegmata eller ,,Dækcellerf af særlig Interesse. 
