224 
lutetiana. — Hos Epilobium montanum udsendes Vinterknopper og 
Rødder over Jorden, men i Løvdækket. 
En tredie Gruppe af Vandrerhizomer udbrede sig dybere nede 
i Jorden: Mercurialis, Stachys, Urtica dioeca, Melica uniflora. 
En fjerde Gruppe har alle Overgange mellem lodrette og vand- 
rette Rhizomer, og ere at anse som langsomme Vandrere: Viola 
silvatica med den ældre Del af Rhizomet dybere end de yngre; 
Ajuga reptans, Hieracium vulgatum.  Fremdeles findes her en 
Del Planter med lodrette Rhizomer saasom Primula elatior, Anemone 
Hepatica og endelig en stor Mængde andre stavnsbundne Planter 
med Løg og Knolde: Corydalis, Gagea, Scrophularia nodosa etc. 
— Anemone nemorosa har, som bekjendt, et vandret Rhizom, som 
Taleren har havt Vanskelighed med at tyde, da det snart hår den 
yngste, snart den ældste Del øverst (altsaa noget skraat). En 
nærmere Betragtning af Jorden paa den beskyttede. muldede 
Bøgeskovbund, Rhizomplanternes Localitet, viser følgende Forhold : 
Fjernes Bladdækket er Jordens Overflade paa charakteristisk Maade 
noget ujevn med talrige smaa Høie, dannede af 2—3 Slags Regn- 
orme altsaa Excrementmøddinger, og yderligere gjort ujevn ved 
Muldvarpegange, Musehuller etc., medens Overfladen, naar Løv- 
dækket nogen Tid har været fjernet, bliver ligesom tromlet. I 
8—15 Ctm.'s Dybde forsvinder den kørnede Structur og afløses af 
den brune løse almindelige gode Muld. Denne Bund synes ude- 
lukkende at være beboet af Rhizomplanter. — De lodrette Rhizomer 
(Primula og Anemone Hepatica), har i Begyndelsen af October 
Vinterknopper lige i Jordens Overflade, men senere hen paa Efter- 
aaret synes de at ligge dybere. Taleren har aldrig funden de 
øverste Dele af disse Rhizomer dækkede af andet end Regnorme- 
excrementer. De vandrette Rødder ligge i Begyndelsen alminde- 
ligvis over Jorden, under Løvet, men strække sig herfra ind i 
Excrementhøiene og forgrene sig der, ellers kun sparsomt. Taleren 
mener, at det kun er tilsyneladende, at; Rhizomet drages ned i 
Jorden, men åt det i Virkeligheden er Regnormene, der hypper 
dem. Naar man undersøger de vandrette Vandrerhizomer (Asperula 
etc.) saa viser det sig, at de ældre Rhizomer, der tidligere laa 
under Løvdækket, senere blive begravede i Jorden paa Grund af 
Dækning med Regnormeexcrementer. Noget Lignende synes at 
være Tilfældet med de skraatstillede Rhizomer; Hieracium vulgatum, 
der overhovedet især udvikles i den dybe Regnormemuld, har saa- 
ledes påa den beskyttede Bund forlænget skraat Rhizom, medens 
de nærstaaende H. murorum og caesium ikke voxe som fore- 
gaaende, men have kort Rhizom ovenpaa Jorden. Virkelig Geotro- 
pisme kan dog ogsaa være Aarsag til Rhizomernes Leiring i selve 
Jorden, saaledes hos Circæa og Convallaria, hvor kun de over- 
fladiske Rødder regelmæssigt bedækkes af Regnormeexcrementer. 
Den tredie Gruppe af Rhizomplanter (Urtica etc.) vandrer paa 
sædvanlig Maade i Muld ofte dybt nede og nåaa ikke Jordens 
Overflade, men, hvor de forekomme paa fast Bund, forandres ganske 
Rhizomets Karakter. Saaledes er Warmings Beskrivelse af Urtica 
dioeca meget betegnende for dens Væxt paa visse Steder, hvor 
Jorden er haard (jfr. Hjalmar Nilsson). 
Hos Corydalis og andre Knoldarter ligge Jordstenglerne (Knolde 
og Løg) i forskjellig Dybde, dybere i løs Muldjord, ofte næsten 
ved Overfladen i fast Bund (Scrophularia). Der findes neppe nogen 
naturlig Jordbund, hvis Tæthed er større end, at det samlede 
Porevolumen udgjør 40 ”/,; men i den skjøre Bund varierer Jordens 
