56 
Lom, Islom, Ryle og Odinshane baade fra Øst- og Vestkyst ; 
Blisgaasen har Yngleplads langs Vestkystens Midte. Det er egen- 
lig ikke andre end nogle faa Arter, der kun i ringe Tal eller kun af 
og til yngle i Grønland, der tydelig vise Forkjærlighed for Sydvest- 
siden af Landet, af Landfugle Mose-Hornugle (Otus brachyotus) 
og Zonotrichia leucophrys, af Vandfugle Sangsvane (Cygnus 
musicus), Islandsk Hvinand, maaske TYringa fuscicollis og 
Horsegjøg (Gallinago scolopacinad). 
For Søfuglene maa det vel kunne siges, at de mest isfrie 
Strækninger af Kysten ere de mest tiltrækkende.  Nord- og 
Østkysten ere jo mere fast omsluttede af Is, end Vestkysten 
er det; men af Vestkysten er jo den sydlige Del netop i 
Sommeren, i Fuglenes Yngletid, belejret af Drivis fra Østkysten ; 
Vestkystens nordlige Del er i den Tid den mest tilgængelige 
Strækning, og dér er det, at Søfuglene samles i større Mængde 
end andre Steder, om end de fleste af Arterne ellers ere vidt 
udbredte. Langs alle Kysterne, baade Vest, Øst og Nord, 
hvor der kun er saa meget isfrit Vand, at der er Mulighed 
for at faa Føden, leve Ederfugl, Stenvender, Sortgraa Ryle, 
Graamaage, Havterne og Tejste; langs Vest- og Østkyst lever 
Præstekrave og ligeledes Stormfugl, Kortnæbet Lomvie og 
Søkonge, dog de tre sidste med tydelig Forkjærlighed for Vest- 
kystens nordlige Del; langs det meste af Vestkysten yngle 
Svartbag, Hvidvinget Maage, Ride, Kjove (Lestris parasitica) og 
Alk; mere eller mindre indskrænkede til Vestkystens nordlige 
Del ére i Yngletiden Kløfthalet Maage, Mellemkjove (Lestris 
pomatorhina), Lunde og Skarv. 
En ganske egen Tilbøjelighed vises af en lille Kreds af 
Fugle, der vel ogsaa ere at finde paa den for de fleste Søfugle 
tiltalende nordlige Vestkyst, men som desuden have bredt sig til 
Nordkysten, og tildels Østkysten, og synes at have Forkjærlig- 
hed for de mest utilgængelige, mest øde og afsides Egne. 
Det er dels to af de haardføreste Standfugle, Konge-Ederfugl 
