61 
Udbredelse i Amerika; de fleste nordamerikanske «Finker» høre 
til Familien, og nærstaaende store Familier, Tanagrider og 
Icterider, ere ejendommelige for Amerika; men selve Slægten 
Emberiza hører væsenlig hjemme i den Gamle Verden, hvor 
den har mange mere oprindelige Arter; i Amerika findes dog 
vist de Arter (som KE. picta og E. ornata), der snarest kunde 
se ud som nærmeste Stamformer for Laplandsverling og Sne- 
spurv. 
Tre af Grønlands faste Søfugle ere ikke egenlig circum- 
polare, men dog samtidig nordatlantiske og nordpacifiske. Det 
er Svartbagen, en Standfugl, der gjerne holder til ved Kysterne 
af det aabne Hav, og den Store Stormsvale og Stormfuglen, 
begge Trækfugle, der helst færdes ude paa Havet. 
Fem af de faste Søfugle ere, eller have været, bundne til 
Atlanterhavet. Det er den udprægede Havfugl, den Store Skraape, 
der flyver over det meste af Atlanterhavet, og de fire højt ud- 
viklede Alkefugle, Søkonge, Alk, Lunde og den uddøde Gejrfugl, 
der alle ere nordatlantiske. 
Sex af de faste Arter ere europæisk-asiatiske; en af dem, 
Skarven, hår dog udbredt sig langs Nord-Amerikas Vestkyst. 
To af dem, Skarv og Havørn, ere Standfugle i Grønland; de 
fire andre, Sædgaas, Bramgaas, Præstekrave og Stenpikker, ere 
Trækfugle, der aarlig maa vandre fra Europa til Grønland (til- 
dels komme de ogsaa til Labrador 0. s. v.) og omvendt. 
Kun to af de faste Arter, Strømand og Islandsk Hvinand, 
maa nærmest regnes for amerikanske; begge findes dog tillige 
paa Island, Strømanden ogsaa i Øst-Asien. Begge ere nærmest 
Standfugle. 
Af de otte Arter, der maaske jevnlig yngle i Grønland i 
ringe Mængde, ere fire circumpolare, to europæisk-asiatiske, 
to amerikanske. Alle ere de Trækfugle. 
I Kredsen af Grønlands ynglende Fugle viser der sig altsaa 
ingen særlig Tilslutning til Amerikas Fauna, hvad man dog 
efter Landets Beliggenhed kunde vente, tværtimod: af de 
