68 
Ænder, særlig høre hjemme, og tvunget dem til at nære sig 
mest af den dyriske Føde, som det dybere Hav tilbød dem 
paa sin Bund. Dykændernes fremherskende nordlige Udbre- 
delse kunde ogsaa tyde paa, eller vidner dog ikke imod, en 
Sammenhæng med Istiden.  Alkefuglene synes endnu mere af- 
gjort at være af nordlig Oprindelse og at skylde Istiden ikke 
deres Fremkomst, men deres Talrighed. Det er Maage-lignende 
Fugle, som have lært sig at dykke svømmende, dels maaske 
lokkede dertil af den Rigdom paa Føde, som Havet gjemte 
under sin Overflade, dels maaske nødte dertil, fordi der var 
altfor mange Medbejlere til den Føde, som Havets Overflade 
bød. Deres Hjem er endnu i Nutiden kun de nordlige Have; 
deres Fremtræden i Tiden kan vel føres tilbage til Tertiær- 
tidens Midte; men deres Blomstring synes at falde ved Istiden. 
Selvfølgelig er der en Mulighed for, at nogle af de Arter, 
der nu ere circumpolare eller nordatlantiske, først ere blevne 
det efter Istiden ved at brede sig enten fra Øst eller Vest; 
deres Forfædre have maaske ikke hørt til Grønlands tertiære 
Fauna; maaske ere de først i senere Tid komne til Grønland. 
Utvivlsomt efter Istiden ere derimod de grønlandske Årter ind- 
vandrede, der ellers kun ere europæisk-asiatiske; dersom deres 
Forfædre havde hørt til Grønlands tertiære Fauna, vilde Istiden 
vel have trængt dem mod Syd og gjort dem til amerikanske 
Arter; de ere vist efter Istiden komne som Nybyggere fra 
Europa, især fra Island. 
Ved at drive den tertiære circumpolare Fugleverden mod 
Syd baade i den Gamle Verden og i Amerika har Istiden vist 
frembragt større Lighed i de to Verdensdeles Fauna i sydligere 
Egne end før. Til Gjengjeld har Istiden givet Mulighed for ny 
Forskjel ved at hindre eller indskrænke Færdselen over Land 
mellem de to Verdensdele, og ligeledes har den skabt større 
Mulighed for Forskjel mellem nordatlantisk og nordpacifisk Sø- 
fugleverden ved at lukke det tidligere aabne Polarhav, hvorover 
Færdselen var fri. — Den Fauna, som Istiden drev fra Grøn- 
