80 
(Anas boscas.) i 
først i Maj til sidst 1 December 1890. Den ynglede i ret stort Tal 
i den indre Del af Fjorden, hvorfra Grønlænderne i Sommerens 
Løb bragte en betydelig Mængde ikke helt flyvefærdige Unger. iste 
August saaes ved Stranden fem dunklædte Unger. 
Ved Arsuk saa Krabbe i 1889—90 kun faa Stokænder; men 
Grønlænderne skød flere i Vinterens Løb. i15de Maj 1891 saa 
Helms dér Han og Hun sammen. — I 1893 fandt Helms den ret 
almindelig hele Foraaret og Sommeren ved Arsuk og langs Kysten, 
ynglende mange Steder. I Begyndelsen af August bragte Grønlæn- 
derne næsten voxne Unger. I September laa undertiden Smaaflokke 
i en lille Sø paa en Ø ved Arsuk. 
Ved Frederikshaab maa Fabricius have haft rig Lejlighed til 
at lære den at kjende; især i sit Haandskrift gjør han udførlig Rede 
for Artens Vaner. 
Godthaab-Egnen og Disko ere sikkert de Egne, som Holbølj 
særlig tænker paa, naar han skriver, at Stokanden ikke er sjelden 
hverken i Syd- eller i Nord-Grønland; fra Godthaab nævner han 
den i Brev fra 1822. — Ogsaa Fencker nævner den fra Godthaab, 
i Februar 1893; og i Egnen om Godhavn paa Disko nævner han 
den i 1879 som almindelig i Maj og Juni. 
I Egnen om Egedesminde nævner Fencker den i 1880 som 
ynglende ved Kangatsiak og Ikamiut. 
Fra Jakobshavn haves Skind i Kjøbenhavns Museum modtagne 
i 1843 og 46, deriblandt ogsaa af en Dununge. 
Fra Ritenbenk haves ligeledes Skind i Museet. Fencker nævner 
den som skudt dér 20de December 1890. 
Ved Upernivik skal den findes, men meget sjelden, som Fen- 
cker meddeler i 1887. ; 
Ved Nanusek (Nenese) paa den sydlige Del af Østkysten, paa 
60? 28", saa Vahl et Par Stokænder i Maj 1829, som meddelt i 
Brev af 1830. 
Ved Angmagsalik yngler den, meddeler J. Petersen i 1897. 
I 1896 blev den set første Gang 12te Maj. 
Ved Sydkysten af Jameson-Land mente nogle af Deltagerne i 
Rejsen med ,Hekla" sikkert at have set Stokanden 3dje August 
1891, efter hvad Bay meddeler. 
Årten er circumpolar, med vid Udbredelse. Den yngler ogsaa 
paa Færøerne, Island og i Labrador. 
