87 
Arten, ogsaa Slægten, er amerikansk; dog yngler den desuden 
paa Island. Ogsaa i Labrador har den hjemme. 
9. Pagonetta glacialis (L.).  Havlit. 
Anas lhvemalis L.: Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 71. — Clangula 
glacialis: Holbøll, Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 435. — Harelda gla- 
cialis (L.): Reinhardt jun., Vidensk. Medd. 1853, p. 84 (kun Navnet). 
Harelda glacialis (L.): Dresser, Birds'of Europe, VI, 1875. — Harelda 
hyemalis (L.): Baird, Brewer, Ridgway, Water Birds of N. Amer., Il, 1884. — 
Harelda glacialis: Coues, Key N. Amer. Birds, 1884. -— Clangula hyemalis 
(L.): Ridgway, Manual N. Amer. Birds, 1887. — Harelda glacialis (L.): 
Salvadori, Catal. Birds Brit. Mus. XXVII, 1895. 
Vestgrønlandsk. Aglek, efter Stemmen. (Fabricius.) — Agdlek. (Rink, 
Helms.) — Østgrønlandsk. Agterajik. (Rink.) 
Mellem de foreliggende 15 grønlandske Havlit-Skind og 
Skind fra Danmark er der ingen Forskjel at opdage. 
Havlitten yngler almindelig langs Grønlands Vest- og Øst- 
kyst; ogsaa ved Nordkysten findes den, men faatallig. Den er 
tildels Standfugl; Nord-Grønland forlader den for Vinteren ; 
men i Syd-Grønland findes den påa den Tid i Mængde. Den 
færdes baade ude mellem Øerne, langs selve Kysten og inde i 
Fjordene; Yngletiden tilbringer den mest ved Ferskvandssøer, 
påa hvis Bredder den bygger sin Rede; men Ungerne føres 
ofte strax til Stranden. Som dens Føde nævner Holbøll Margarita 
helicina, Modiolaria faba, Tellina, Mya arenaria og smaa 
Krebsdyr, Fabricius nævner særlig Modiolaria lævigata; den 
skal ikke dykke dybere end paa 8 Favne, oftest paa Sandbund. 
Reden bygges i Græsset og udfores med Fuglens egne Dun. 
Æg ere fundne fra Iste Juni til 14de Juli. I Yngletiden lever den 
parvis; om Vinteren samles den i Flokke; men ogsåa Sommeren 
igjennem skal der kunne sees Flokke af unge ikke ynglende 
Fugle. Morgen og Aften trækker den ofte ud eller ind gjennem 
Fjordene, men ikke såa lovbundet som Ederfuglene. 
Ved Nanortalik nævner Vahl den, i Haandskrift, som overvintrende 
1828—929. 
I Egnen ved Julianehaab såa Bruun den i Juni og Juli 1894 
parvis eller enkeltvis i de smaa Søer paa Landtungen mellem 
Tunugdliarfik- og Sermilik-Fjord, i hver Sø kun ét Par. I Fjordene 
