95 
de europæiske kunne være lige saa kortnæbede som de grøn- 
landske. (Om Farven af Voxhuden kan der ikke rigtig dømmes 
efter de tørrede Skind; dog synes det, at Voxhuden hos de 
udfarvede grønlandske Hanner ofte er lysere end hos de euro- 
pæiske.) I Armsvingfjer og i Brystets Farve hos Hannerne har 
det derimod ikke været muligt at opdage nogen Slags fast 
Forskjel mellem grønlandske og europæiske. Alt i alt synes 
den grønlandske Ederfugls Afvigelser fra den europæiske at 
være saa ubetydelige og saa lidt faste, at der ingen Grund er 
til at skjelne en var. borealis fra den typiske S. mollissima. 
(Til Sammenligning har foreligget af den sædvanlige Race 19 
Skind fra Grønland, 14 Hanner og 5 Hunner, deraf kun 1 Hun 
fra Øst-Grønland, og 10 fra Europa, 8 Hanner og 2 Hunner.) 
— Spitsbergens Ederfugl, der har været opstillet som egen 
Årt eller Race, 5. thulensis Malmgren, synes at være nøjagtig 
den samme som den sædvanlige vestgrønlandske. At den ikke 
er forskjellig fra den østgrønlandske Ederfugl og heller ikke 
kan holdes ude fra den typiske europæiske, er godtgjort af 
Finsch (Zweite deutsche Nordpolarfahrt, Bd. II, 1874, p. 209 
— 213). 
Som egen Årt er opstillet ,5. dresseri" Sharpe, der skal 
leve paa Atlanterhavets Amerika-Kyst fra Labrador sydpaåaa, og 
som skal afvige fra den europæiske Ederfugl især ved at have 
Voxhuden påa Pandens Side, baade hos Han og Hun, større, 
bagtil bredere, og ved at Kindens grønne Farve hos Hannen i 
Foraarsdragt strækker sig længere frem, under og foran Øjet. 
Der er blandt Museets grønlandske og europæiske ellers sæd- 
vanlige Ederfugle-Skind ikke noget, hos hvilket Voxhuden er 
saa stor, som den er afbildet hos ,5. dressert" (Dresser, Birds 
of Europe, VI, p. 14; Baird, Brewer, Ridgway, Water Birds of 
NEAMmerss IE pE 7779) "og iderer heller ikkenoget,” hvor 
ikke den grønne Farve standser et Stykke bag Øjet; men der 
er dog i Voxhudens Udstrækning saa store Tilnærmelser til 
,S. dresseri", og den grønne Farve er i Udstrækning såa 
