102 
(Somateria mollissima.) 
Føde. Om Efteraaret var ingen at se inde i Fjorden før 19de 
Oktober, da en Flok blev set helt inde ved Fjordens Bund. Nogle 
Flokke viste sig sidst i November og enkelte i December, mest 
Hunner. En Han blev set 12te December og nogle i Januar 1891. 
Fra Begyndelsen af Februar til sidst 1 April var Fjorden ved Ivigtut 
tillagt, og Ederfuglene opholdt sig da længere ude; Ste Marts laa 
de saaledes ved Isranden i hundredevis. Sidst 1 April og i Maj laa 
de paa Fjorden i Mængde, saa langt ind som der var aabent Vand; 
inde i Fjorden var det mest Hunner og unge Fugle; ved Fjordens 
Munding laa 18de Maj Flokke paa flere hundrede, hvoraf der 
omtrent var lige mange Hanner og Hunner; hver Eftermiddag fra 
Kl. 3 til 6 trak de i den Tid ind ad Fjorden, Hanner og Hunner 
som oftest sammen, men enkelte Gange Flokke af Hanner for sig. 
30te April trak Flokke ud af Fjorden, medens de ellers under 
ganske samme Forhold trak indefter.  29de Maj laa paa den om- 
talte Banke i Fjorden over 400 Hunner og unge Hanner. 
Ved Arsuk fandt Krabbe den i 1889—-90 i Mængde fra først 
i Oktober til sidst i Maj, flest i April, hvorefter Tallet hurtig aftog. 
Nær AÅrsuk ynglede den kun i ringe Mængde. — i 1893 fandt 
Helms den ynglende paa Øerne ved Arsuk og langs Kysten, men 
ikke i større Mængde. I Maj var den talrig ved Kysten, dog kun 
i mindre Flokke, mest Hunner og unge Hanner. Lidt hen i 
Juni forsvandt den fra Nærheden af Arsuk; men Æg og Dun af 
den bragte Grønlænderne jevnlig i Juni og Juli. Paa et lille Skjær 
udfor Isa Havn fandtes 10de Juli 7 Reder med Æg; Skjæret var 
fuldstændig nøgent undtagen paa den lille Plet, hvor Rederne stod, 
hvor der var en sparsom Plantevæxt. Paa Efteraarstrækket havde 
den endnu ikke ved Midten af Oktober begyndt al vise sig ved 
AÅrsuk i større Tal. 
Lidt Nord for Kingigtok (Tindingen), Syd for Frederikshaab, 
saa Jørgensen Dununger 30te Juli 1841, som han skriver i sin 
Dagbog. Arten skulde yngle i Egnen, men ikke talrig. 
Ved Frederikshaab saa Fabricius den i Mængde, mest om 
Vinteren. — Samme Sted skriver Vahl under 29de Maj 1828, at 
han i denne Tid saa Ederfuglene trække mod Nord. Kun faa 
skulde ruge i Egnen. 
(Fra Frederikshaab indhandledes i 1890 24 Pund Ederdun, i 
1896 6 Pund.) 
Fiskenæs nævnes af Holbøll som et af de Steder, hvor Eder- 
fugle i Vandretiden kunne vise sig i uhyre Flokke; Kjøbmand 
