126 
(Lagopus mutus.) 
Paa Grønlands Sydspids, paa Eggers-Ø, fandt Giesecke mange 
i August 1806. 
Fra Nunarsuak, omtrent midt imellem Kap Farvel og Nanortalik, 
nævnes den af Walløe i Juni 1753. 
Ved Nanortalik fandt Graah den ret talrig 1 Marts 1829. 
Ved Julianehaab fandt Walløe den almindelig 1 Septemher 
1751; allevegne fløj Ryper op fra Krattet ved Bredden af Tunugd- 
liarfik- Fjord. — Paa Øen Tuktuktok udenfor Fjordens Munding 
nævner Arctander den som talrig i August 1777. — Som levende 
paa Bjerget Redekammen mellem Tunugdliarfik- og Igaliko-Fjord 
nævnes den af Giesecke i August 1806. — I Sommeren 1894 fandt 
Bruun den almindelig overalt ved Igaliko-, Tunugdliarfik- og Sermi- 
lik-Fjord og ligeledes paa Strækningen mellem Julianehaab og Ivigtut, 
baade paa Fastlandet og paa de lave smaa Øer Syd for Sanerut, 
baade i Pilekrat ved Stranden og højt tilfjelds.: Æg fandtes ved 
lOde Juni; en Rede med friske Æg blev funden tilfjelds endnu 
3dje Juli. — Helt ude paa de alleryderste Øer i Skjærgaarden 
mellem Julianehaab og Nunarsuit fandtes den i Sommeren 1893, 
meddeler Garde; naar Øerne vare smaa, fandtes sjelden mere end 
et enkelt Par paa hver af dem. 
Ved Ivigtut fandt Hagerup den almindelig ynglende 1 1886— 
88. Om Vinteren forøgedes Tallet betydelig; men Mængden 
vexlede meget; den første Vinter, der var streng, blev der kun 
set faa, dog skød man omtrent 400; den næste Vinter, da det 
var mildere Vejr, vare Ryperne talrige, og omtrent dobbelt saa 
mange bleve skudte. De skifte ofte Sted; i Løbet af en Nat kunne 
de komme i saa stort Tal, at de selv eller deres Spor kunne sees 
allevegne, medens man til andre Tider kan rejse i Dage uden at 
se noget til dem. En Hun med ganske smaa Unger blev set 20de 
Juli i en Højde af 1300 Fod; 26de og 29de Juli blev der set to 
Hunner med noget ældre Unger, henholdsvis i 100 og 1000 Fods 
Højde. — I 1890—91 fandt Helms den ligeledes almindelig ynglende 
ved Ivigtut, og om Vinteren kom den i stor Mængde, vist tilvandrende 
fra Nord; i Løbet af Jagttiden blev der ialt dræbt 2836: i September 
og Oktober 695, November 182, December 124, Januar 402, 
Februar 637, Marts 796. Oftest bleve de sete i Smaaflokke paa 
indtil 10; det største Tal set i en Flok var henved 20. 13de Juli 
1890 blev der i Ivigtut-Dalen set en Hun med 6—7 Unger af 
Stære-Størrelse; endnu saa sent som 18de September blev der set 
et Kuld ikke helt udvoxne Unger. I Vinteren 1891—-92 blev der 
