127 
ved Ivigtut skudt omtrent 3000, 1892—93 900, 1893—94 2800 
Ryper. 
Ved Arsuk blev den i 1889—91 og i 1893 af Krabbe og 
Helms funden almindelig ynglende, og om Vinteren viste den sig i 
Mængde. 21de December 1889 blev der paa Fjeldene tæt Øst for 
Arsuk set en usædvanlig stor Flok, paa henimod 100. I Jagttiden 
1890—91 dræbtes ved Arsuk omtrent lige saa mange Ryper som 
ved Ivigtut. I 1893 blev der 13de Juni fundet kun lidt rugede 
Æg; Unger af en Lærkes Størrelse bleve sete 16de Juli, omtrent 
halvvoxne Unger 3dje August, udvoxne Unger 23de August; men 
endnu 8de Oktober blev der set et ikke helt udvoxet Kuld. 
Nærmest for Egnen om Frederikshaab gjelder vel Fabricius” 
Ord, at Rypen findes ret talrig allevegne. mellem Bjergene og om 
Vinteren i Flokke viser sig nærmere ved Havet. — Vahl nævner 
den dér som almindelig i 18928. 
Paa en stor Nunatak 1 Frederikshaabs Isblink 1690 Fod over 
Havet saa J. A. D. Jensen et Par Ryper 16de Juli 1878. 
Som ynglende ved Fiskenæs i 1823 er den nævnet af Raben; 
19de Juli fandt han ganske smaa Unger. — Fra samme Egn nævner 
Fimsch en Række Skind tagne baade Sommer og Vinter. — Skind 
derfra haves ogsaa i Museet 1 Kjøbenhavn. 
Ved Ameralik-Fjord var den, efter Nansen, almindelig Efteraar 
og Vinter 1888—89. 
Som ofte skudt ved Godthaab nævnes den allerede af Hans 
Egede. Som talrig levende ved Bunden af Godthaab-Fjord omtales 
den af Giesecke, August 1808. I Godthaab-Egnen har Holbøll 
gjort de fleste af sine Iagttagelser over Rypernes Liv i Grønland. 
Ved Agpamiut Nord for Sukkertoppen fandt Giesecke den talrig 
i Sommeren 1808. 
Paa Øen Simiutak omtrent midt imellem Sukkertoppen og 
Holstenborg blev den ligeledes funden almindelig af Giesecke i 1808. 
Ved Holstenborg er den efter Brummerstedt meget almindelig. 
Om Sommeren lever den mest længere inde i Landet og sees derfor 
sjeldnere; om Efteraaret trækker den i store Flokke ned til Yder- 
kysterne; nogle Vintre kan den findes i Mængde, andre Vintre er 
der kun faa. Æggene lægges i Begyndelsen af Juni. — Paa en 
Nunatak, Isugdlersuak, i Indlandsisen Øst for Holstenborg, paa 
67%, blev den set af J. A. D. Jensen 9de August 1884. 
Ved Isortok-Fjord Nord for Holstenborg fandtes den af Giesecke 
almindelig i 1808. 
