165 
Ved Nanortalik fandt Vahl den overvintrende 1828—29, som 
meddelt i Haandskrift. 
Fra Julianehaab har Museet modtaget dens Æg i 1849. — 
Ved Julianehaab saa Bruun den i Sommeren 1894 jevnlig inde i 
Igaliko- og Tunugdliarfik-Fjord. Grønlænderne sagde, at den fandtes 
ved Fjordene hele Aaret, i Yngletiden parvis ved smaa Søer, senere 
i Flokke ved Stranden. 
Ved Kysten mellem Julianehaab og Tigsaluk fandt Bruun den 
almindelig. Paa Øerne Syd for Sanerut fandtes Æg 30te Maj og 
2den Juni 1894. 
Ved Ivigtut saa Hagerup i 1886—88 om Sommeren kun nogle 
faa; men fra Begyndelsen af Oktober, Vinteren igjennem var den 
almindelig. —- I 1890—91 fandt Helms den ligeledes enkeltvis om 
Sommeren ved Ivigtut; men fra 8de Oktober 1890 var den alminde- 
lig overalt ved Stranden, indtil Fjorden frøs til midt i Januar. I 
Sommeren 1890 havde Grønlændere fundet et Par ynglende en Mil 
fra Ivigtut; 6te Juni saa Krabbe en enkelt ved Ivigtut; 29de Juni 
fandtes den ynglende et Par Mil Syd for Ivigtut. Om Vinteren var 
den oftest i Flokke paa indtil 10; kun én Gang saa Helms en Flok 
påa henved 50. - Ste Februar 1891, efter at Fjorden havde været 
tillagt 1 tre Uger, kom en enkelt yderst udmattet flyvende til Land 
ved Ivigtut.  Flokkene færdedes overalt ved Kysten, baade paa 
Sandbund ved Elvenes Udløb og ved Foden af de stejle Klipper. 
Ved Arsuk saa Krabbe den ikke om Sommeren i 1889—90: 
fra først 1 Oktober til sidst i April var den derimod almindelig, dog 
ikke i store Flokke. — I 1893 fandt Helms den ynglende paa 
Øerne ved Arsuk, men ikke 1 stort Tal. Flyvefærdige Unger bleve 
sete l4de Juli nær Arsuk. Fra Midten af September begyndte den 
at blive almindeligere. 
Ved Frederikshaab maa Fabricius have haft rig Lejlighed til 
at lære den at kjende til alle Aarstider, at dømme efter den ind- 
gaaende Fremstilling af dens Livsforhold, der findes i hans Haand- 
skrift... Han omtaler at have set Flokke paa vist 100 om Vinteren. 
— Jørgensen nævner den i sin Dagbog fra 1841 som ynglende ved 
Frederikshaab. 
Fra Fiskenæs har Museet faaet den tilsendt i 1836. Fra 
samme Sted nævner Finsch Skind fra baade Sommer og Vinter. 
Ved Godthaab er det, at Holbøll har gjort en væsenlig Del af 
sine Iagttagelser over dens Færden til forskjellige Aarstider; i Brev 
