186 
(Larus leucopterus.) 
Paa Northumberland-Ø saa Bessels et enkelt Par 8de Juni 
1873. Det var det "eneste Sted, han havde set. den Nord for 
Upernivik. 
Paa den sydlige Del af Østkysten nævner Vahl den som al- 
mindelig, i Brev af 1830; næsten flyvefærdige Unger vare at se 
sidst i Juli 1829. 
Paa Sabme-Ø nævner Fimsch den som skudt i September 
1869 og sidst 1 April 1870. 
(Andre Steder paa Østkysten er den maaske forvexlet med 
Graamaagen.) 
Flere Knogler, utvivlsomt af denne Art, fra en gammel eski- 
moisk Kjøkkenmødding ved Nusak, paa Nugsuak-Halvø, haves i 
Museet. 
Årten er nordlig circumpolar, kun lidt vandrende. Om Vin- 
teren er den almindelig ved Færøerne og Island; men den skal 
ikke yngle dér. Den yngler derimod paa Jan Mayen og paa Vest- 
kysten af Davis-Strædet. 
65. Larus glaucus Brunn.  Graamaage. 
Larus glaucus Brunn.: Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 100. — 
Holbøll, Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 415..— Reinhardt jun., Ibis 
1'861%pÆl6: 
Larus glaucus Brunn.: Dresser, Birds of Europe, VIN, 1877. — Baird, 
Brewer, Ridgway, Water Birds of N. Amer., II, 1884.-— Coues, Key N. 
Amer. Birds, 1884. — Larus glaucus Brunn. & L. barrovianus Ridgw.: 
Ridgway, Manual N. Amer. Birds, 1887. — Larus glaucus Brunn.: Saun- 
ders, Catal. Birds Brit. Mus. XXV, 1896. 
Vestgrønlandsk. Naia, det almindelige Navn for en Maage, vist af Naiok, 
lugter, fordi Maagerne ligesom kunne «lugte», hvor Sæler og andre Sødyr 
ville vise sig og drive Fiske op til dem, og derfor holde sig svævende over 
saadanne Steder. Graamaagen særlig kaldes ogsaa Naiainak eller Naiavek, 
begge Ord betydende den egenlige Maage. Endnu et Navn for den er 
Puktaralik, af Puktavok, flyder ovenpaa Vandet, fordi den ligger saa højt 
paa Vandet, naar den svømmer, som en Blære, der ikke kan gaa under. 
(Fabricius.) — Nauja. (Rink, Helms.) — Østgrønlandsk. Kusek, Tingmiak, 
Tingmiardluk. (Rink.) 
Om Artens Forhold til L. leucopterus, se foran. 
Graamaagen findes som almindelig ynglende langs Vest- 
og Østkyst og ved den sydvestlige Del af Nordkysten; ved 
Nordkysten ellers er den set jevnlig, men Ynglesteder nævnes 
ikke. Ved Vestkysten skal den efter Holbøll om Sommeren 
være almindeligst ved den nordlige Del. Den er nærmest Stand- 
