190 
(Larus glaucus.) 
dengang viste mindste Tegn til at tø op. Mindre Flokke paa højst 
20 Par ynglede flere Steder paa bratte Klippevægge ved Sundet, 
saaledes paa Danmarks-Ø og paa Røde-Ø. 10de August 1891 var 
der paa Danmarks-Ø Unger, der endnu ikke vare flyvefærdige ; 
15de August var der paa Røde-Ø flyvedygtige Unger. En Gang 
blev en Graamaage set slaa ned paa en Søkonge og flyve bort 
med den i Næbet; en anden Gang blev den set sluge en hel Sø- 
konge (en lignende Iagttagelse er gjort af Sabine); den levede ellers 
gjerne af Aadsler; Planteføde, som Blade af ,Blaabær", blev mindst 
en Gang funden i dens Mave, i Foraaret 1892. (Det er ikke af- 
gjort, at Bay i alle Tilfælde har skjelnet Arten fra L. leucopterus. 
Et hjembragt Skind fra Jameson-Land er af L. glaucus.) 
Ved Østkysten mellem 70” og 75” omtrent blev den ofte set 
af Scoresby i Sommeren 1822. 
I 1870 fandtes den, efter Pansch, ynglende i ringe Mængde 
flere Steder paa den nordlige Del af Østkysten: ved Kap Broer 
nuys fandtes vist 4 Reder, paa Jackson-Ø 8—16 Reder; ved Kap 
Mary paa Clavering-Ø var der 2 Par, ved Kap Borlase Warren 
5—8 Par. Ved Hvalros-Ø indfandt den sig i Slutningen af April 
1870, og først 1 Juni fandtes dér en Yngleplads med 50—60 Reder, 
staaende baade paa selve Klipperne og. ved deres Fod, tildels 
blandt Ederfugle-Reder; 10de Juni var der Æg i de fleste Reder; 
Iste Juli fandtes udklækkede Unger. Paa Shannon-Ø fandtes ogsaa 
nogle faa Reder. — Ved Kap Broer Ruys blev den set ogsaa af 
Bay i 1891; der syntes at være Reder paa Toppen af et højt Fjeld. 
I Drivisen udfor Angmagsalik blev der, efter Bay, daglig set 
en Del i September 1892. j 
Mange Knogler, utvivlsomt af denne Årt, fra en gammel eski- 
moisk Kjøkkenmødding ved Nusak, paa Nugsuak-Halvø, haves i 
Museet. 
Arten er nordlig circumpolar, kun lidt vandrende, dog kom- 
mende til Middelhavet o.s.v. Den yngler ogsaa paa Island, Jan 
Mayen, Spitsbergen, i Labrador og paa Vestkysten af Davis-Strædet ; 
ved Grinnell-Land sees den ofte, men synes ikke at yngle dér. 
66. Larus tridactylus L. Ride. (Taterak, Tretaaet Maage.) 
Larus tridactylus L.: Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 98. — Hol- 
bøll, Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 420. — Rissa tridactyla (L.): 
Reinhardt jun., Vidensk. Medd. 1853, p. 85 (kun Navnet). 
Rissa tridactyla 4L.): Dresser, Birds of Europe, VIII, 1878. — Baird, 
