207 
levede af de Krebsdyr, der kom op gjennem Revner i Fjord-Isen. 
lOde Augst 1891 fandtes en ikke flyvefærdig Unge paa Gaaseland. 
Som set paa Jameson-Land i Juli 1822 og ved Bontekoe-Ø i 
Juni nævnes den af Scoresby. 
Efter Pansch fandtes den, i 1869—70, ret talrig paa Jackson- 
Ø. 10de Juni 1870 iagttoges omtrent 200 paa Sydvest-Siden af 
Hvalros-Ø, ved Sabine-Ø, hvor den ynglede; et Æg blev fundet paa 
Stranden. Ved Shannon-Ø var den i ringe Mængde. 
I den tætte Del af Drivisen udfor Østkysten saa Bay et Par 
Stykker i 1891—92. 
Arten er circumpolar, med vid Udbredelse, ynglende yderst 
mod Nord og i middelvarme Egne, langt vandrende, undertiden til 
Syd-Afrikas Kyst, o.s.v. Den yngler ogsaa paa Færøerne, Island, 
Jan Mayen, Spitsbergen, Labrador, Vestkysten af Davis-Strædet og 
Grinnell-Land. 
71. Lestris parasitica auctorum. Kjove. 
Catharacta parasitica (L.): Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 103. — 
Lestris parasitica: Holbøll, Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 435. — Ster- 
corarius parasiticus (L.): Reinhardt jun., Vidensk. Medd. 1853, p. 85 (kun 
Navnet). 
Stercorarius crepidatus (Banks): Dresser, Birds of Europe, VIII, 1876. 
— Stercorarius parasiticus (L.): Baird, Brewer, Ridgway, Water Birds of 
N. Amer., II, 1884. — CGoues, Key N. Amer. Birds, 1884. — Ridgway, Manual 
N. Amer. Birds, 1887. — Stercorarius crepidatus (Banks): Saunders, Catal. 
Birds Brit. Mus. XXV, 1896. 
Vestgrønlandsk.  Isingak, Meriarsairsok.  (Fabricius.) — Isungak. 
(Rink, Helms.) 
Af Museets 17 udfarvede grønlandske Skind (Skind af 2 
yngre og 3 Unger haves desuden) ere tre næsten ensfarvet 
sodbrune; fire ere ligeledes sodbrune, men med et gulligt Baand 
om Halsen og med mørkere Isse; fem ere sodbrune med et 
bredt hvidgult Halsbaand, mørkere Isse, det meste af Under- 
siden hvid, men med et mørkt Baand over Brystet; fem ere 
som foregaaende, men uden mørkt Baand over Brystet. — 
Foden hos de udvoxne er sort eller sort med større eller 
mindre blaalige Pletter, baade paa Mellemfod og paa Tæer og 
Svømmehud. 
Kjoven yngler langs Grønlands Vestkyst, talrigst mod Syd; 
ved Nordkysten er den iagttagen; ved Østkysten er den ikke 
