226 
(Uria arra.) 
stort Hjemsted for Arten, Øen ,Orpiksauk”". — Ved Godhavn om- 
taler Giesecke under Ste Maj 1813 Lomvier 1 Mængde. — den 
Maj 1850 saa Sutherland den talrig 1 Davis-Strædet udfor Disko, 
vist vandrende mod Nord. 
Paa Nordvestkysten af Arveprindsens-Ø nævnes den af Nares 
som ynglende i Juli 1875. — Samme Sted, paa Ritenbenk Fugle- 
field ved Kangerdluk-Fjord, nævnes den af Traustedt 1 1892. — 
Ved Ritenbenk fik Fencker den i Januar 1891, skjønt der næsten 
overalt var tillagt; 19de April var den der i større Mængde. 21de 
April 92 var den tilstede i de aabne Vaager i Vaigat. 
Paa Nordsiden af Øen Sagdlersuak i Umanak-Fjord paa en 
stejl Fjeldvæg yngler den i Mængde, meddeler Giesecke i Maj 
1811. — I Brev af 1834 nævner Vahl den som ynglende i 
Umanak-Egnen. — Vanhåffen fandt den i 1892—93 almindelig i 
den ydre Del af Umanak-Fjord. Længere inde i Fjorden blev den 
derimod ikke set. 
I Havet udfor Svartenhuk fandt Sutherland den talrig i sidste 
Halvdel af Maj 1350, ligeledes ved Kysten Nord for Svartenhuk 
sidst 1 Maj. 
Ved Upernivik yngler den i stor Mængde, meddeler Vahl i 
Brev af 1834. — Bjerget Kaersorsuak (Kassarsoak), en Mil Syd 
for Upernivik, var den største Yngleplads, Holbøll havde set. ,Dette 
Fjeld", skriver Holbøll, ,er vistnok %/4 Mil langt og et af Grøn- 
lands højeste; det er besat med Reder, saa langt man kan øjne, 
saa at de øverste Fugle se ud som Fluer, naar de flyve ud og ind. 
Jeg formaar kun at give et svagt Billede af disse Fugles Mængde. 
Den bedste Forestilling herom faar man maaske derved, at man 
tænker sig Fjeldet, saa længe Fuglene ikke foruroliges, som en 
Bikube, naar Bierne sværme; løsnes nu et Skud, hvorved dog kun 
en saare ringe Del af Fuglene skrækkes, bliver Solen i Ordets 
egenligste Forstand fordunklet af dem, og man bliver formeligen 
bedækket af deres Exkrementer. I mindre end en Time har jeg, 
selv fjerde, af disse Fugle skudt en hel Ladning for en almindelig 
Skibsslup, og i et Skud bleve 22 nedlagte. Ligeledes saa jeg 12 
blive dræbte med en Riffelkugle. De ankomme til dette Fjeld, før 
isen under samme er opbrudt, og tilbringe den korte Nat sovende 
der. Dette giver Grønlænderne Lejlighed til paa en egen Maade at 
fange Fuglen. De begive sig nemlig saa stille som muligt under 
Fjeldet, almindeligen flere i Selskab; ankomne der opskrække de 
Fuglene, ved pludseligen at skyde og skrige. De stakkels Fugle 
