256 
(Falco gyrfalco.) 
man vel ikke hos unge Fugle se gamle slidte Fjer med ganske 
samme Tegning som friske Fjer hos andre, yngre Fugle. — Et 
tredje Spørgsmaal er, om de voxne Fugle med Alderen afvige fra 
den Dragt, som de have faaet efter Ungedragten. Efter de Iagt- 
tagelser, der ere gjorte paa Falke i Fangenskab, ser det ud til, at 
den Dragt, der er fremkommen efter Ungedragten, altid væsenlig 
bevares gjennem de senere Fældinger, og det samme synes at 
fremgaa af Undersøgelse af Skind af gamle Fugle i Fælding, hvor 
de nye Fjer ere tegnede som de gamle.) 
De mørke og de lyse Jagtfalke holde sig heller ikke i 
Naturen skilte fra hverandre. Holbøll har flere Gange set en 
mørk og en lys i samme ynglende Par. Og i samme Rede 
findes undertiden mørke og lyse Unger; Holbøll har i Nord- 
Grønland engang faaet fire Unger af et Kuld, og af dem vare 
de tre meget lyse med lysebrune Striber, medens en var mørk 
blaagraa næsten uden Aftegning. 
Jagtfalken er almindelig udbredt som ynglende langs Grøn- 
lands Vest- og Østkyst; i ringe Mængde findes den ogsaa ved 
Nordkysten. Den kan sees i Landet hele Aaret; men fra de 
nordlige Egne strejfer den tildels mod Syd Efteraar og Vinter, 
maaske især følgende Ryperne. Den færdes allevegne, båade 
ved Kysten og inde i Land; undertiden ser man den ogsåa paa 
større Is-Stykker i Havet langt fra Stranden. I Yngletiden holder 
den sig mest inde i Fjordene. Den lever af Ryper og mindre 
Søfugle som Tejste, Søkonge o.s.v.; fra Fuglefjeldene henter 
den Unger fra Rederne; Holbøll har set den tage to Unger af 
Larus tridactylus paa én Gang i sine Kløer; ligeledes har han 
set den tage to Sortgraa Ryler, en i hver Klo; hvor Lemminger 
findes, kan den ogsaa fange dem. Dreven af Sult skal den for- 
søge at fange Ravnen; men Ravnen forsvarer sig og kalder ved 
sit Skrig sine Fæller til Hjelp. Flyvende tamme Duer jager 
den; men den skal ikke være istand til at fange dem. Reden 
bygger den paa utilgængelige Fjelde, helst i Nærheden af 
Fuglefjelde.. Æg findes fra Midten af April til Juni. 
Ved Nanortalik saa Vahl den i Vinteren 1328—29, som med- 
delt i hans Haandskrift. 
